ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

07.10.2019 м.Дніпро

Справа № 908/1318/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Коваль Л.А. (доповідач),

суддів: Білецької Л.М., Чередка А.Є.

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.08.2019 у справі № 908/1318/19

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ"

до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

про визнання поновленим договору оренди землі від 03.02.2009

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарський виробничий кооператив "Вільнянськ" подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.08.2019 у справі № 908/1318/19 про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового, яким позовні вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання поновленим договору оренди землі від 03.02.2009 задовольнити.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 119 ГПК України).

У даному випадку, рішення, що оскаржується, проголошено 28.08.2019, складено у повному обсязі 09.09.2019, відтак, останній день подачі апеляційної скарги на вказане судове рішення - 30.09.2019 (з урахуванням приписів ст. 116 ГПК України та тих обставин, що останній день для подачі апеляційної скарги припадає на святковий день).

Апеляційна скарга на вказане рішення здана до канцелярії Господарського суду Запорізької області 19.09.2019, про що свідчить відмітка вказаної установи, тобто без пропуску процесуального строку, встановленого для її подання.

При цьому, скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження.

З огляду на те, що процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на рішення господарського суду Запорізької області від 28.08.2019 у справі № 908/1318/19 не було пропущено, клопотання скаржника про поновлення строків на апеляційне оскарження заявлено безпідставно, відповідно, не приймається до уваги судом.

Враховуючи, що Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Вільнянськ", на час подання апеляційної скарги, були виконані вимоги ст.ст. 256, 258, 259 Господарського процесуального кодексу України, підстави для залишення без руху, повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні, апеляційний суд вважає за можливе відкрити апеляційне провадження.

Також разом з апеляційною скаргою Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Вільнянськ" було подано клопотання про зупинення розгляду справи.

Клопотання мотивоване тим, що на даний час на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 322/1178/17, за наслідками якої буде вирішена проблема неоднакової судової практики щодо моменту вчинення правочину, що вплине на прийняття рішення у даній справі з подібними правовідносинами.

Як вбачається з ухвали Верховного суду у складі Другої судової палати Касаційного господарського суду від 05.06.2019 у справі № 332/1178/17 (провадження 61/22851св18) у даній справі у листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до селянського (фермерського) господарства "Волна" про витребування земельної ділянки. Вимоги обґрунтовувані тим, що 01 листопада 2007 року між його батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та СФГ "Волна" був укладений договір оренди земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,5799 га на території Сторчівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області строком на 10 років. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 05 березня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Суди зробили висновки про те, що оскільки строк дії договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , та СФГ «Волна», обчислюється з моменту його укладення, тобто з 01 листопада 2007 року, а не з моменту його державної реєстрації (30 червня 2011 року), земельна ділянка після закінчення цього строку (01 листопада 2017 року) підлягає поверненню на вимогу власника. У травні 2018 року до суду касаційної інстанції від СФГ "Волна" надійшла касаційна скарга, у якій його представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову. З урахуванням наявності суперечливих висновків Верховного Суду України, колегія суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи № 332/1178/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 19 лютого 2014 року у справі № 6-162цс13 та від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16 та уточнення правових висновків в постановах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16 та від 07 червня 2017 року у справі № 6-872цс17 шляхом вказівки, що правочин (договір), який підлягав державній реєстрації, є вчиненим (укладеним) з моменту її проведення.

У даній справі № 908/1318/19 розглядається позовна заява Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання поновленим договору оренди землі від 03.02.2009. При цьому для правильного вирішення справи є визначальним момент початку строку дії договору оренди землі, а саме, після набрання чинності договором чи з моменту його укладання.

Крім того, у даній справі № 908/1318/19 правовою підставою для поновлення договору оренди землі позивач визначив наявність юридичних фактів, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 12.06.2019 справу № 320/5724/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та визнання права користування земельною ділянкою передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Передаючи справу № 320/5724/17 на розгляд Великої Палати Верхового Суду, колегія суддів Касаційного цивільного суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених в раніше ухваленій постанові Верховного Суду у складі палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, про застосування положень частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" щодо пролонгації договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах. Перша судова палата Касаційного цивільного суду вважала, що вони суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, провадження № 14-65цс18.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верхового Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження за апеляційною скаргою, поданою у справі № 908/1318/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи № 332/1178/17 та № 320/5724/17.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 262, 267, 268, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.08.2019 у справі № 908/1318/19.

2. Провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вільнянськ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.08.2019 у справі № 908/1318/19 зупинити до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 320/5724/17 та справи №332/1178/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена в касаційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 286-291 ГПК України в частині зупинення провадження у справі.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Л.М. Білецька

Суддя А.Є. Чередко