ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року Справа № 902/337/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Демидюк О.О.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників сторін:

від апелянта: представник не з`явився;

відпозивача: представник не з`явився;

від відповідача: представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Вінницької області, постановлену 22.07.2019 суддею Нешик О.С. у справі № 902/337/19

за позовом Фірми "Давос" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вімексім"

про визнання додаткової угоди укладеною

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 22.07.2019 року відмовлено у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 , в якій викладені самостійні вимоги щодо предмета спору у справі № 902/337/19. Позовну заяву від 15.07.2019 року на 1-му аркуші повернуто заявнику.

Мотивуючи прийняту ухвалу суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності відносно означених в заяві обставин. При цьому враховуючи визначену в заяві вимогу, остання не відноситься до категорії справ, згідно яких фізична особа може виступати стороною в господарській справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу від 29.07.2019, в якій просить останню скасувати та зобов`язати Господарський суд Вінницької області прийняти в межах справи № 902/337/19 позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору.

В обґрунтування скарги зазначає, що неприйняття вказаної позовної заяви порушує його право на судовий захист, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, національним процесуальним законодавством. Звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України фізичні особи, які не є підприємцями, мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також до вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Також умовами ч. 2 ст. 180 ГПК України передбачено обов`язок суду прийняти відповідну позовну заяву, якщо позови виникають з одних правовідносин, а суд не може надавати суб`єктивної оцінки доцільності чи недоцільності розгляду позовів у одному позовному провадженні. Поряд з цим відмічає, що спільний розгляд позовів в межах справи № 902/337/19 спростить розгляд таких позовів, оскільки останні є взаємопов`язані.

Від позивача на адресу суду надійшов письмовий відзив, відповідно до якого Фірма "Давос" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю просить суд апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Вінницької області від 22.07.2019 по справі № 902/337/19 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Відзначає, що місцевим господарським судом правомірно було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом гр. ОСОБА_1 , оскільки позовна заява подана з порушенням правил предметної та суб`єктивної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 ГПК України.

Відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Сторони явку представників в судове засідання не забезпечили. Позивачем надіслано на електронну адресу суду заяву про розгляд скарги без участі його представника.

При цьому судом встановлено, що ухвала від 28.08.2019 про призначення апеляційної скарги до розгляду, яка направлялась на адресу апелянта, була повернута поштовим відділенням з поміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язок щодо пересилання поштового повідомлення".

З даного приводу судом відмічається наступне.

З пунктів 99 та 116 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з зазначенням причини "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на вказане колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до приписів пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 28 серпня 2019 року вважається врученою скаржнику 30 серпня 2019 року - з дня проставлення у поштовому відділенні відмітки "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Колегія суддів вважає, що неотримання листа з ухвалою суду та повернення його до суду з поміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) скаржника щодо його належного отримання, тобто є власною волею апелянта.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно частин 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

ОСОБА_1., як особа, якою подано апеляційну скаргу та здійснено процесуальні дії стосовно подання заяви на усунення недоліків поданої скарги, мав можливість здійснення процесуального контролю за поданою скаргою шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень та/або звернення будь-якими засобами зв`язку до канцелярії суду. Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не був позбавлений права та можливості ознайомитись із процесуальними документами у справі № 902/337/19 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), а тому вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Зважаючи на те, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та явка представників обов`язковою не визнавалась, судова колегія дійшла висновку про відсутність перешкод для розгляду апеляційної скарги.

В силу ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги. При цьому, апеляційний суд встановив наступні обставини та керувався такими мотивами.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 02.05.2019 відкрито провадження у справі №902/337/19 за позовом Фірми "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до товариства з обмеженою відповідальністю "Вімексім" про визнання укладеною додаткової угоди №1 від 01.04.2017 до договору про надання поворотної фінансової допомоги №ПФД13/10-2016-01Д від 13.10.2016 .

15.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Вінницької області із позовною заявою (вх. №578/19 від 15.07.2019), в якій викладені самостійні вимоги щодо предмета спору у справі №902/337/19. Так, заявник просить суд встановити факт відсутності у нього повноважень на представництво інтересів товариства з обмеженою відповідальністю "Вімексім" перед Фірмою "Давос" у формі ТОВ щодо ведення листування та укладення будь-яких правочинів з позивачем у даній справі.

Місцевий господарський суд за результатами розгляду вищезазначеної позовної заяви прийшов до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За приписами статті 49 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно частини третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Пунктом 2 ч. 2 ст.55 ГПК України визначено, що суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Судова колегія, переглянувши в апеляційному порядку оскаржувану ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.07.2019 року у даній справі, дійшла висновку про те, що суд першої інстанції законно та обґрунтовано відмовив у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 , в якій викладені самостійні вимоги щодо предмета спору у даній справі, оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності відносно означених в заяві обставин. Викладена в позовній заяві вимога: встановити факт відсутності у ОСОБА_1 повноважень на представництво інтересів товариства з обмеженою відповідальністю "Вімексім" перед Фірмою "Давос" у формі ТОВ щодо ведення листування та укладення будь-яких правочинів з позивачем у даній справі, не відноситься до категорії справ, згідно яких фізична особа може виступати стороною в господарській справі.

Судом відмічається, що посилаючись на положення ст.ст. 4, 180 ГПК України апелянт не враховує встановлені даним Кодексом обмеження стосовно юрисдикції господарських судів з розгляду позовних вимог фізичних осіб у певних категоріях спорів, які визначаються ст. 20 даного Кодексу. Вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, об`єднанню в одне не підлягають (ст. 21 ГПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Таким чином, ухвала Господарського суду Вінницької області від 22.07.2019 у справі № 902/337/19 прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається. Зазначені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_1 викладені в довільному трактуванні норм чинного законодавства які спростовуються встановленими судами обставинами, а відтак скарга не підлягає задоволенню.

Понесені апелянтом судові витрати згідно ст. 129 ГПК України залишаються за ним.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 271, 275, 276, 281-284, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 22 липня 2019 року у справі №902/337/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/337/19 повернути господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "26" вересня 2019 р.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.