номер провадження справи 12/17/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.09.2019 Справа № 908/1334/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСІФРУТ» про забезпечення позову у справі № 908/1334/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІФРУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, буд. 5)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (49126, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 45)

про стягнення 2 572 160,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Нугаєва В.В., довіреність № б/н від 25.05.2019, адвокат

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАКСІФРУТ" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 1 від 29.05.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" про стягнення грошових коштів в розмірі 2 572 160,00 грн., що складається з основного боргу в сумі 252 9563,80 грн., трьох відсотків річних в сумі 12 933,49 грн. та інфляційних витрат в сумі 29 662,70 грн. за договором поставки № 01-10/2018 від 01.10.2018.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2019 позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 19.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 12/17/19, визначено здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

24.09.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява вих. № 1 від 18.09.2019 про забезпечення позову в порядку приписів ст. 136-141 ГПК України, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову у cправі № 908/1334/19 шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» в межах суми 2 572 160,00 грн., які знаходяться на його банківських рахунках:

1) № НОМЕР_1 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851;

2) № НОМЕР_2 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851;

3) № НОМЕР_3 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851;

4) № НОМЕР_4 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851;

5) № НОМЕР_5 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851;

6) № НОМЕР_6 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851;

7) № НОМЕР_7 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851;

8) № НОМЕР_8 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851;

9) № НОМЕР_9 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851.

Разом з тим, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю відповідальністю «Украінський Рітейл» в межах суми 2 572 160,00 грн., зокрема на автомобільний транспорт:

БрендМодельРікДата реєстраціїОб`єм двигуна
SCANIAP270201105.03.20138867
SCANIAP270201122.05.20138867
SCANIAP270201122.05.20138867
SCANIAP270201122.05.20138867
SCANIAP270201122.05.20138867
SCANIAНОМЕР_10 201122.05.20138867
MERCEDES-BENZAXOR .08.20136374
MERCEDES-BENZAXOR .08.20136374
MERCEDES-BENZAXOR .08.20136374
MERCEDES-BENZAXOR .08.20136374
SUBARUFORESTER201320.02.20141994
SUBARUFORESTER201321.02.20141994
SUBARUFORESTER201322.03.20181994
SCANIAP270201122.05.20131994
SCANIAНОМЕР_10 201122.05.20138867
ISUZUНОМЕР_11 71R201212.06.20138867
ISUZUНОМЕР_11 71R201212.06.20134570
ISUZUNQR 71R201212.06.20134570
MERCEDES-BENZAXOR .08.20136374
MERCEDES-BENZAXOR .08.20136374
ACAC-G НОМЕР_12 AXI-1201308.04.20142890
ACAC-G-3302 AXI-1201308.04.20142890
Газ2705-434200803.07.20142464
SCANIAНОМЕР_13 201415.08.20149290
SCANIAF5.08.20149290
SCANIAНОМЕР_13 201415.08.20149290
SCANIAНОМЕР_13 201415.08.20149290
SCANIAНОМЕР_13 201415.08.20149290
SCANIAНОМЕР_13 201415.08.20149290
SCANIAF5.08.20149290
SCANIAНОМЕР_13 201415.08.20149290
SCANIAНОМЕР_13 201415.08.20149290
SCANIAНОМЕР_13 201415.08.20149290
SCANIAНОМЕР_13 201415.08.20149290
KHOT94G201415.08.2014
SCANIAНОМЕР_13 201417.10.20169290
SUBARUFORESTER200718.01.20171994
HYUNDAIACCENT200822.03.20181399
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.09.2019 наведену вище заяву про забезпечення позову у справі № 908/1334/19 передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що станом на 31.05.2019 року між Позивачем та Відповідачем и було складено, підписано (та проставлено печатки сторін) акт звіряння взаєморозрахунків за травень 2019 року, яким Відповідач підтвердив існування перед Позивачем заборгованості у розмірі 2 529 563,85 грн. та взаємозалік зустрічних однорідних вимог у сумі 2 837,20 грн. Однак з травня 2019 року жодних оплат від Відповідача так і не надійшло, а поведінка Відповідача спрямована на затягування судового розгляду та уникнення сплати заборгованості. Про це свідчить його систематична неявка у судові засідання, клопотання про відкладення, судового розгляду, заперечення проти очевидних фактів - поставки Відповідачу товарів Позивачем тощо. При цьому зазначає, що з моменту подання позовної заяви по 18.09.2019 Господарським судом Запорізької області прийнято 64 судових рішення відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» на загальну суму 52090854, 47 грн. та видано 54 судових накази та щодня з 19.08.2019 року відкриваються виконавчі провадження.

Разом з тим зазначає, що Відповідач почав зменшувати обсяг своїх активів про що свідчить не тільки закриття магазинів мережі «Фрешмаркет «Брусничка» а й вихід Відповідача 20.08.2019 року зі складу засновників ТОВ «Азоврітейл». Відтак важає, що вказані обставини свідчать про перспективу істотного ускладнення або навіть унеможливлєння виконання рішення суду, неефективний захист та не можливість поновити порушені права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до приписів ч. 1, 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із приписами ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Системний аналіз положень частини 1 статті 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, виходячи з характеру обставин справи, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За відсутності законодавчого визначення понять "істотного" ускладнення виконання рішення суду, "унеможливлення виконання рішення суду" суди повинні у кожному конкретному випадку оцінювати подані учасником справи докази на підтвердження обставин щодо настання зазначених наслідків у випадку незабезпечення позову. Разом з тим, наявність пов`язаних з цим обставин підлягає обґрунтуванню та доведенню заявником (прокурором) на загальних підставах, визначених ГПК. Саме лише припущення про можливість настання таких наслідків, не обґрунтоване посиланням на конкретні обставини та докази у справі, не є достатньою підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "МАКСІФРУТ" звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" оскільки останнім тривалий час не виконуються зобов`язання щодо оплати за поставлений товар за договором поставки за договором поставки № 01-10/2018 від 01.10.2018.

Так, в підтвердження наявності істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, останній зазначає, що з моменту подання позовної заяви по 18.09.2019 Господарським судом Запорізької області прийнято 64 судових рішення відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» на загальну суму 52090854, 47 грн. та видано 54 судових накази та видано 54 судових накази та щодня з 19.08.2019 року відкриваються виконавчі провадження. Разом з тим зазначає, що Відповідач почав зменшувати обсяг своїх активів про що свідчить не тільки закриття магазинів мережі «Фрешмаркет «Брусничка» а й вихід Відповідача 20.08.2019 року зі складу засновників ТОВ «Азоврітейл». При цьому звертає увагу суду, що відповідач 04.09.2019 відповідач змінив своє місцезнаходження з м. Запоріжжя на м. Дніпро.

Відтак вважає, що вказані обставини свідчать про перспективу істотного ускладнення або навіть унеможливлення виконання рішення суду, неефективний захист та не можливість поновити порушені права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, згідно зі статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст..13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський сул з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, що б відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту, та відновлення порушеного права. При чому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Враховуючи ту обставину, що предметом спору є стягнення грошових коштів, а спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, тому враховуючи доводи позивача, предмет спору, суд приходить до висновку, що заявлене позивачем клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття таких заходів по забезпеченню позову може утруднити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Щодо накладення арешту на рухоме та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю відповідальністю «Украінський Рітейл» суд зазначає наступне.

Ухвала господарського суду про забезпечення позову в обов`язковому порядку повинна містити дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття того чи іншого заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

Заявник (позивач) має довести наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходів до забезпечення позову. Такі докази повинні міститься в позовних матеріалах або в заяві про забезпечення позову, тому питання про вжиття заходів до забезпечення позову вирішується виходячи з тих документів, які додані позивачем до позову або до заяви про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 74 ГПК України позивач зобов`язаний надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Разом з тим, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

Проте, суд не вбачає співмірності та адекватності заходів накладення арешту на рухоме (транспортні засоби) та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю відповідальністю «Украінський Рітейл» із предметом позову та негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Керуючись ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІФРУТ" про забезпечення позову у справі № 908/1334/19 задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову у справі № 908/1334/19 шляхом накладення арешту на грошові кошти, Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", 49126, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 45 в межах суми 2 572 160,00 грн., які знаходяться на банківському рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" № НОМЕР_2 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851, а також на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" № НОМЕР_3 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851; № НОМЕР_4 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851; № НОМЕР_5 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851; № НОМЕР_6 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851; № НОМЕР_7 в ПАТ "ПУМБ», МФО 334851; № НОМЕР_8 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851; № UA НОМЕР_14 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851; № UA НОМЕР_15 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "МАКСІФРУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, буд. 5, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (49126, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 45, )

Ухвала відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, набирає законної сили 25.09.2019 та може бути пред`явлена до виконання до 25.09.2022.

Ухвала набрала законної сили 25.09.2019 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

Суддя О.Г. Смірнов