СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. Справа № 922/1203/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В. , суддя Хачатрян В.С. ,

при секретарі судового засідання Тимошенко А.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: Супрун О.В., адвокат за дов.,

від відповідача: Калашник А.Б. за дов.,

від третьої особи: Булгаков С.В. за дов.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача за вх. №2540 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 15.07.19 (повний текст складено 18.07.2019, суддя Лаврова Л.С.) у справі № 922/1203/19

за позовом Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м.Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національного банку України, м. Київ,

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Харків,

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та просило суд визнати недійсним рішення Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.03.2019р. у справі №1/13-5-19 та стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про Антимонопольний комітет України» при винесенні рішення адміністративної колегії від 28.03.2019р. №40-р/к по справі №1/13-5-19 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.04.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Національний банк України.

Господарським судом Харківської області у справі № 922/1203/19 прийнято рішення від 15.07.2019 р., яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Рішення мотивовано відсутністю передбачених законом підстав для визнання Рішення АМК недійсним.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду Харківської області у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та визнати недійсним рішення Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.03.2019 р. у справі № 1/13-5-19. Вважає, що рішення по справі прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права без врахування усіх обставин справи. Зокрема посилається, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до спірних правовідносин положення частини першої статті 60 та статті 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність"; Судом першої інстанції не враховано те, що Відділення запитувало у Банку інформацію, яка не може бути надана останнім у силу приписів статті 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність"; Банк не мав правових підстав для надання запитуваної Відділенням інформації, у зв`язку з чим його відмова була правомірною; Існує виключна правова проблема, яка полягає у відсутності у Банку правової визначеності при застосуванні положень статті 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність", оскільки, якщо Банк діє у повній відповідності з нормами зазначеного Закону, то це, на думку органів Антимонопольного комітету України, вважається порушенням Закону України "Про захист економічної конкуренції" та призводить до застосування до Банку штрафних санкцій.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на рішення господарського суду Харківської області від 05.07.2019 р.

02.09.2019 р. від відповідача по справі на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наполягає, що Відділенням повно, всебічно, об`єктивно досліджено всі обставини справи та винесено законне рішення № 40-р/к по справі № 1/13-5-19, а судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права.

03.09.2019 р. від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, надійшли письмові пояснення, в яких просять рішення по справі скасувати, та прийняти нове рішення по задоволення позовних вимог.

09.09.2019 р. ухвалою Східного апеляційного господарського суду розгляд справи призначено на 01.10.2019 р. в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні, яке відбулося в режимі відеоконференції, представник позивача підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Представник третьої особи також підтримав апеляційну скаргу. Просив рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Наполягав, що оскільки відповідач в подальшому не звертався до судових органів за отриманням відповідного дозволу, інформація, яку він запитував, йому була не потрібна. У зв`язку з чим, накладання на позивача штрафу взагалі є безпідставним.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив рішення по справі залишити без змін.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( судді-доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, письмові пояснення третьої особи на боці позивача, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи нижчевикладене.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

12.11.2018року AT «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» отримав вимогу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо надання інформації від 08.11.2018 року за вих. № 70-02/1-5277 (надалі - Вимога). Згідно зазначеної Вимоги Банку необхідно було надати інформацію стосовно клієнтів Банку - ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ПРОМЕНЕРГОБУД» та ТОВ«ВЕНЧУРС ГРУП» (далі - Клієнти) протягом 14 днів з дня отримання Вимоги. Згідно з Вимогою Відповідач запитував наступну інформацію:

1.Щодо операцій між рахунком № 201 ТОВ «ВЕНЧУРС ГРУП» та рахунком № НОМЕР_1 ТОВ «Будівельна група «ПРОМЕНЕРГОБУД» за період з 01.01.2017 по 31.10.2018 включно;

2.Надати всі наявні дані (поштову адресу (в т.ч. електронну адресу) контактні номери телефонів, ПІБ уповноважених осіб тощо), що використовувались при відкритті та обслуговування рахунків № № 201 та № НОМЕР_1 (по кожному рахунку окремо);

3.У разі, якщо ТОВ «ВЕНЧУРС ГРУП» здійснювало операції по рахунку № НОМЕР_2 за допомогою інтернет банкінгу, надати всі реєстраційні дані, що були використані про реєстрації в електронному кабінеті (поштову адресу (в т.ч. електронну адресу), контактні номери телефонів, ПІБ уповноважених осіб тощо);

4.У разі, якщо ТОВ «Будівельна група «ПРОМЕНЕРГОБУД» здійснювало операції по рахунку № НОМЕР_1 за допомогою інтернет банкінгу, надати всі реєстраційні дані, що були використані про реєстрації в електронному кабінеті (поштову адресу (в т.ч. електронну адресу), контактні номери телефонів, ПІБ уповноважених осіб тощо);

5.Перелік IP адрес, з яких ТОВ «ВЕНЧУРС ГРУП» входило до електронного кабінету для здійснення операцій по рахунку № НОМЕР_2 протягом 2017 року та поточного періоду 2018 років, відповідно до таблиці № 1;

6.Перелік IP адрес, з яких ТОВ «Будівельна група «ПРОМЕНЕРГОБУД» входило до електронного кабінет) для здійснення операцій по рахунку № НОМЕР_1 протягом 2017 року та поточного періоду 2018 років, відповідно до таблиці № 2.

Позивач стверджує, що інформація, яка запитувалась відповідачем, статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» віднесена до банківської таємниці. Статтею 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено обмежений обсяг інформації, яка може бути надана на запит Антимонопольного комітету, а саме: інформація стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу. У зв`язку з цим, 26.11.2018 року Банком було направлено відповідь Відповідачу (вих. № 2398-БТ) про надання інформації щодо операцій між рахунками ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ПРОМЕНЕРГОБУД» та ТОВ «ВЕНЧУРС ГРУП» за конкретний проміжок часу, а також контактні номери телефонів, ПІБ керівників, поштову адресу Клієнтів. Вказана відповідь містила роз`яснення Відповідачу щодо обмежень встановлених ст. 62 Законом України «Про банки і банківську діяльність» щодо обсягу інформації, яка може бути надана на запит територіального відділення Антимонопольного комітету України, а також проханням надати додатковий строк для надання Банком відповіді на Вимогу у зв`язку з необхідністю звернення до Клієнтів для погодження надання відповіді Відділенню АМКУ в обсязі, визначеному Вимогою. Для можливості надання відповіді на Вимогу в повному обсязі Банк звернувся до Клієнтів про отримання згоди на розкриття інформації.

Листом вих. № 70-02/1-5773 від 30.11.2018 р. Відповідач подовжив строк надання інформації на Вимогу до 10.12.2018р. (включно).

У зв`язку з неотриманням відповідей від Клієнтів про надання інформації станом на 10.12.2018 року, Банком направлений лист до Відповідача з проханням надати додатковий строк на надання Банком відповіді на Вимогу в обсязі, який перевищує дозволений Законом України «Про банки і банківську діяльність» обсяг - до отримання відповіді від Клієнтів Банку. Листом Відповідача вх. № 15809/к від 26.12.2018 року додатковий строк на надання Банком відповіді на Вимогу Відповідачем не був погоджений.

22.11.2018року заявою щодо надання інформації №ОР-22/11/10 ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ПРОМЕНЕРГОБУД» та 23.11.2018 року заявою щодо надання інформації № АО-05/12-18/03 ТОВ «ВЕНЧУРС ГРУП» відмовили у наданні згоди на розкриття інформації, що містить банківську таємницю, та попередили Банк про те, що у випадку надання інформації щодо Клієнтів Банку без письмового дозволу на це, вони будуть вимушені звернутися за захистом своїх порушених прав з відповідними заявами до Національного банку України, суду, поліції та прокуратури.

25.01.2019 року на адресу Банку надійшло звернення Відділення АМКУ вих. №70-02/1-531 з повідомленням про початок розгляду справи №1/13-5-19 за ознаками вчинення Банком порушень законодавства про захист економічної конкуренції, на підставі статей 3, 17, 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» (зі змінами), пунктів 1, 3, 8, 9 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету від 23.02.2001 р. № 32-р. У зверненні Відділення АМКУ вих. № 70-02/1-531 також вимагалось надати пояснення щодо причин подання банком інформації в неповному обсязі у відповіді на Вимогу, а також надати інформацію щодо фінансової звітності Банку.

08.02.2019 року Банк надав свої пояснення (заперечення), що стосуються справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, повідомив про порядок та строки подання Банком фінансової звітності.

28.03.2019 року Адміністративна колегія Відділення АМКУ прийняла рішення №40-р/к у справі №1/13-5-19 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, в якому Адміністративною колегією Відділення АМКУ було встановлено наступне.

Голова Відділення у зв`язку із здійсненням дослідження на предмет наявності або відсутності в діях ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ПРОМЕНЕРГОБУД» (ідентифікаційний код 41549481) та ТОВ «ВЕНЧУРС ГРУП» (ідентифікаційний код 40793313) ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, направив АТ«БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» вимогу про надання інформації від 08.11.2018 № 70-02/1-5277 (надалі Вимога), в якій АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» необхідно було у 14-денний строк з дня її отримання надіслати відділенню визначену у ній інформацію та належним чином завірені копії документів. Одночасно у вимоги зазначалося, що відповідно до статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» неподання інформації у встановлені строки, подання недостовірної інформації територіальному відділенню Комітету визнаються порушенням законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність встановлену статтею 52 цього Закону.

У відповідь на Вимогу АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» листом від 26.11.2018 №2398-БТ (вх. від 29.11.2018 № 381 кі) надало інформацію щодо операцій між рахунками ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ПРОМЕНЕРГОБУД» та ТОВ «ВЕНЧУРС ГРУП», тобто на пункт 1 Вимоги. Разом з цим, зазначило, що «…відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 62 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб розкривається… Антимонопольному комітету України на письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної або фізичної особи суб`єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу. Законом не передбачено надання на письмовий запит органів Антимонопольного комітету України іншої інформації, окрім інформації стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу з метою дотримання Закону України «Про банки та банківську діяльність» щодо порядку надання інформації, що містить банківську таємницю, Банком здійсненні письмові звернення до клієнтів Банку для отримання відповідної згоди на надання Банком відповіді, в обсязі, визначеному Вимогою». Окрім цього, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» просило надати додатковий строк (до отримання відповіді від клієнтів Банку) для надання відповіді у повному обсязі на Вимогу. Відділення листом від 30.11.2018 № 70-02/1-5773 подовжило АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» строк надання інформації, передбаченої пунктами 2-6 Вимоги, до 10.12.2018 (включно).

АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» листом від 10.12.2018 № 2558/1 - БТ (вх. від 14.12.2018 № 6100) повідомило, що станом на 10.12.2018 ним не отримано відповідей від ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ПРОМЕНЕРГОБУД» та ТОВ«ВЕНЧУРС ГРУП» на звернення про надання вказаними суб`єктами господарювання згоди на надання інформації на Вимогу та просило надати додатковий строк для надання відповіді на Вимогу «… до отримання відповідей від клієнтів Банку». АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» листом від 26.12.2018 № 2736 БТ (вх. від 02.01.2019 № 10 кі) повідомило, що ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ПРОМЕНЕРГОБУД» та ТОВ «ВЕНЧУРС ГРУП» не надали банку згоду на надання інформації передбаченої пунктами 2-6 Вимоги.

Враховуючи викладене, адміністративна колегія Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України вирішила, що доказами, зібраними у Справі, доведено, що дії АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» які полягають у поданні інформації в неповному обсязі територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки, становлять порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у зв`язку з чим рішенням від 28.03.2019р. №40-р/к було постановлено:

1. Визнати, що АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд.32; ідентифікаційний код юридичної особи - 14352406) вчинило порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації в неповному обсязі Харківському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки;

2. Відповідно до статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, наведене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» штраф у розмірі 13600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень.

Вказане Рішення було отримано Банком 08.04.2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Позивач не погоджується із зазначеним Рішенням Відділення АМКУ, оскільки Банк вважає, що при наданні відповіді на Вимогу Відділення АМКУ діяв у повній відповідності із вимогами чинного законодавства щодо обов`язку Банку зберігати банківську таємницю. Відділення АМКУ застосувало до Банку штраф фактично за те, що Банк виконував обов`язки передбачені ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність». Такі дії Відділення АМКУ Банк вважає незаконними, у зв`язку із чим, звернувся до суду з метою захисту своїх прав та охоронюваних інтересів.

Як зазначалося вище, рішенням по справі суд першої інстанції відмовив у задоволені позовних вимог з посиланням на відсутність передбачених законом підстав для визнання Рішення АМК недійсним.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, причиною виникнення спору стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання Рішення АМК недійсним.

Підставами для визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, зокрема, є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (частина перша статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Основним завданням Антимонопольного комітету відповідно до приписів ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет» є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

У сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності Антимонопольного комітету України та застосування законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики. ( п.1 ч.3 ст.7 Закону України «Про Антимонопольний комітет»)

Згідно з пунктами 5 та 12 частини першої статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, такі повноваження: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом; проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Статтею 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, зокрема, що:

- розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом;

- невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Статтею 22-1 цього ж Закону передбачено, що суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання.

Інформація з обмеженим доступом, одержана Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню та оприлюдненню, крім випадків:

1) надання інформації органам слідства та суду відповідно до закону;

2) недотримання вимог, встановлених частиною другою статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації";

3) інших випадків, встановлених законом.

Особа, яка надає інформацію як інформацію з обмеженим доступом, зобов`язана зазначити, яка саме інформація має обмежений доступ, у тому числі які саме документи або частини документів містять інформацію з обмеженим доступом.

Згідно зі статтею 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність":

- інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею;

- банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; фінансово-економічний стан клієнтів; системи охорони банку та клієнтів; інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; коди, що використовуються банками для захисту інформації; інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

За приписами пункту 3 частини першої статті 62 цього Закону інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, органам Антимонопольного комітету України - на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу.

Відповідно до частини другої статті 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції, чинній станом на час звернення Відділення з вимогою до Банка) вимога відповідного державного органу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, повинна: бути викладена на бланку державного органу встановленої форми; бути надана за підписом керівника державного органу (чи його заступника), скріпленого гербовою печаткою; містити передбачені цим Законом підстави для отримання цієї інформації; містити посилання на норми закону, відповідно до яких державний орган має право на отримання такої інформації.

Виходячи з положень зазначених норм чинного законодавства, а також встановлених фактичних обставин справи, Відділення у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у Банка відповідну інформацію (необхідну для розгляду справи), а Банк, у свою чергу, зобов`язаний був надати таку інформацію у встановлений строк.

Порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки. ( п.13 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини другої зазначеної статті Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачене, зокрема, пунктом 13 статті 50 цього Закону накладається штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Доводи Банку щодо правомірності відмови ним у наданні інформації на вимогу Відділення, яка становить банківську таємницю з посиланням на приписи статей 60, 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" судова колегія відхиляє з огляду на те, що спірні правовідносини регулюються саме нормами антиконкурентного законодавства, які в даному випадку є спеціальними стосовно загальних законодавчих приписів щодо банківської таємниці (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 зі справи №910/8001/17, та у постанові Верховного Суду від 04.06.2019 р. у справі №923/437/18).

Відповідно до приписів ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на наведені висновки Верховного Суду, які було викладено у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 910/8001/17 та постанові Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 923/437/18, доводи заявника апеляційної скарги про неправомірне незастосування судом першої інстанції приписів ст.ст. 60, 62 Закону України "Про банки та банківську діяльність", судовою колегією відхиляються, як безпідставні.

Судова колегія погоджується з аргументами Відділення, викладеними у письмовому запереченні на апеляційну скаргу, про те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено всі обставини справи, а судове рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до приписів ст. 275 ГПК України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ст.276 ГПК України)

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що рішення по справі судом першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення по справі залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м.Київ, на рішення господарського суду Харківської області від 15.07.19 у справі № 922/1203/19 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Харківської області від 15.07.19 у справі №922/1203/19 залишити без змін.

Постанова набуває чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена на адресу Верховного Суду протягом 20 днів з дати виготовлення та підписання повного тексту постанови в порядку встановленому ст.ст. 287- 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.10.2019.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян