ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/11724/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В.- головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.

за участю секретаря судового засідання - Астапової Ю. В.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" до 1) Київської міської ради та 2) Дочірнього підприємства "Альтернатива" про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди,

за участю представників:

позивача - Саленко В. Ю., адвокат,

відповідача-1 - Безносик А. О., представник за довіреністю,

відповідача-2 - не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У липні 2017 року Приватне акціонерне товариство "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" (далі - ПрАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради та Дочірнього підприємства "Альтернатива" (далі - ДП "Альтернатива"), у якому просило суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення третьої сесії восьмого скликання Київської міської ради від 23.02.2017 № 973/1977 "Про передачу дочірньому підприємству "Альтернатива" земельної ділянки для експлуатації та обслуговування виробничих будівель на вул. Луговій, 1а, в Оболонському районі м. Києва";

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки за адресою: вул.Лугова, 1а (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, кадастровий номер :78:214:0015), укладений між відповідачами на підставі рішення Київської міської ради від 23.02.2017 № 973/1977, посвідчений приватним нотаріусом Кравченко Н.П. 14.06.2017 за номером 178;

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за адресою: вул. Лугова, 1а (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, кадастровий номер :78:214:0015) за ДП "Альтернатива".

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне рішення порушує право власності позивача, оскільки на земельній ділянці, переданій відповідачу-2 в оренду знаходиться нерухоме майно, власником якого є позивач, а саме - склад зберігання ЗММ (будівля, літера "Ф" на План-схемі) і позивач має право на користування земельною ділянкою, на якій розташоване належне йому нерухоме майно. Позов подано на підставі, зокрема, статей 6, 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статей 120, 125, 198 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статей 21, 181, 182, 203, 215, 328, 377, 657 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

2. Фактичні обставини справи, встановлені судами

2.1. Судами встановлено, що рішенням третьої сесії восьмого скликання Київської міської ради від 23.02.2017 № 973/1977 "Про передачу дочірньому підприємству "Альтернатива" земельної ділянки для експлуатації та обслуговування виробничих будівель на вул. Луговій, 1а, в Оболонському районі м. Києва" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ДП "Альтернатива" для експлуатації та обслуговування виробничих будівель на вул. Луговій, 1а, в Оболонському районі м. Києва (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, справа Д-7345, ДП № 01065-04 від 05.12.2016); передано ДП "Альтернатива" за умови виконання пункту 3 цього рішення, в оренду на 10 років земельну ділянку площею 0,4386 га (кадастровий номер :78:214:0015, витяг з Державного земельного кадастру № НВ-016) для експлуатації та обслуговування виробничих будівель на вул. Луговій, 1а, в Оболонському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно (свідоцтво про право власності на майновий комплекс від 29.11.2002).

2.2. На виконання вказаного рішення між відповідачами укладено договір оренди земельної ділянки за адресою: вул. Лугова, 1а (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, кадастровий номер :78:214:0015), посвідчений приватним нотаріусом Кравченко Н. П. 14.06.2017 за номером 178.

2.3. Також за ДП "Альтернатива" зареєстровано право оренди земельної ділянки за адресою: вул. Лугова, 1-а (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, кадастровий номер :78:214:0015).

2.4. Поряд з цим судами також встановлено, що у матеріалах справи наявний акт від 22.05.1996 № 123 передачі акцій Відкритому акціонерному товариству "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" (складений 13.05.1996 року).

2.5. У реєстраційному посвідченні на домоволодіння, яке належить державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям від 07.08.1996 Київським міським бюро технічної інвентаризації посвідчено, що домоволодіння № 1а по вулиці Луговій в місті Києві зареєстровано за Відкритим акціонерним товариством "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" (далі - ВАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря") на підставі акту передачі акцій від 22.05.96 № 123 та записано в реєстрову книгу за реєстровим № 152-з; домоволодіння № 1а по вулиці Лугова в цілому складається з нежитлових будівель та споруд згідно з відомістю.

2.6. Відповідно до протоколу № 12 позачергових зборів акціонерів ВАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" від 05.07.2002, вирішено у зв'язку із економічною доцільністю створити (заснувати) 7 дочірніх підприємств ВАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря", єдиним власником (засновником) яких є ВАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря", із статутними фондами, сформованими за рахунок майна, переданого ВАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" в якості внеску до статутного фонду для формування їх цілісного майнового комплексу в обмін на емітовані ними корпоративні права; передати по акту приймання-передачі в якості внеску до статутного фонду, зокрема, ДП "Альтернатива" майно у складі: склад-ангар - загальною площею 166,6 м2, позначений на плані літерою - И, за ціною його балансової вартості - 369,4 грн, корпус глибокого друку, цех № 6, склад підвал - загальною площею 1642,2 м2, позначений на плані літерою Л, за ціною їх балансової вартості - 1269,44 грн, спец споруда ЦО - загальною площею 458,5 м2 позначена на плані літерою У, за ціною його балансової вартості - 270754,91 грн, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 1а.

2.7. 10.07.2002 між ВАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" та ДП "Альтернатива" підписано акт приймання-передачі основних засобів в якості внеску до статутного фонду.

2.8. Рішенням Господарського суд міста Києва від 12.05.2006 у справі № 17/268-3/124, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2006 та постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2006, було зобов'язано ВАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" погодити та підписати Акт встановлення та узгодження в натурі зовнішніх меж земельної ділянки ДП "Альтернатива" по вул. Лугова, 1а, від 07.06.2005.

2.9. Як зазначено судами у вказаному рішенні були встановлені наступні обставини, які, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), є преюдиційними для даного спору:

- відповідно до Реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 17.12.2002 № 004361 та Свідоцтва від 29.11.2002 № 010006088 про право власності на майновий комплекс ДП "Альтернатива" є власником цілісного майнового комплексу загальною площею 2 267,30 м2, а саме: споруди ЦО (літера У) - 458,50 м2, корпусу глибокого друку, цех № 6, складу-підвалу (літера Л) - 1 642,20 м2, складу-ангару (літера И) - 166,60 м2, розташованих у м. Києві, по вул. Лугова, 1а;

- вказані об'єкти нерухомості зареєстровані в БТІ м. Києва як цілісний майновий комплекс, реєстраційне посвідчення від 17.12.2002 № 004361. На час розгляду справи вказані об'єкти перебувають у власності ДП "Альтернатива" на підставі свідоцтва про право власності на майновий комплекс від 29.11.2002 серія МК № 010006088;

- ВАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" не надано жодного з передбачених законодавством України документів, що у встановленому порядку підтверджують право власності останнього на склад паливно-мастильних матеріалів (літера "Ф"), побутове приміщення, прохідну, автомобільний майданчик, бетонний паркан, а також що свідчили б про державну реєстрацію прав власності на вказане майно. Сам факт сплати відповідачем податку на землю не підтверджує наявності у останнього права власності на землю.

2.10. У матеріалах справи наявна довідка-характеристика Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 06.06.2005 № 1063153, згідно з якою вона видана організації - ВАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" для відчуження нерухомого майна, про те, що нерухоме майно, яким є нежитлові будівлі та споруди, які знаходять за адресою: місто Київ, вул. Лугова, буд 1а, зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим номером 152-3 за ВАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря", документи на підставі яких підтверджується право власності: акт передачі між Регіональним відділення Фонду державного майна України по м. Києву та ВАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" номер від 22.05.1996 № 123 щодо, зокрема, складу для зберігання ЗММ (спорудження) (літ. Ф), матеріал стін будівель та споруд: металева сітка, балансовою вартістю 7679,43 грн.

2.11. У довідці про показники об'єкта нерухомого майна від 15.09.2016 НЖ-2016 № 2819 Київське міське бюро інвентаризації повідомило, що відповідно до проведеної інвентаризації від 13.09.2016 загальна площа споруди літ. "Ф" за адресою: вул. Лугова, буд.1а, становить 170,00 м2. При оформленні правовстановлюючих документів дані технічної інвентаризації не використовувались.

2.12. 04.07.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоменко В. В. було зареєстровано право власності ПАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" на нерухоме майно, а саме: будівлю, літера Ф, нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Лугова, буд. 1а.

2.13. Однак, у подальшому наказом Міністерства юстиції України від 02.08.2016 № 239415 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" задоволено скаргу ДП "Альтернатива" від 08.07.2016 № 08/07-16 року у повному обсязі, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.07.2014 № 14221272, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоменко В.В.

2.14. Тобто, відповідно до вказаного наказу було скасовано рішення від 04.07.2014 про державну реєстрацію нерухомого об'єкту: будівлі, літера "Ф", за адресою: м. Київ, вул. Лугова, будинок 1а.

2.15. Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за від 17.10.2016 № 70656878 та від 10.07.2017 № 91584995, 26.09.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоменко В. В. зареєстровано право власності ПАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" на нерухоме майно, а саме, будівлю, літера Ф склад зберігання ЗММ, загальною площею 170 м2, розташований за адресою: м. Київ, вул. Лугова, буд. 1а (номер запису про право власності: 16605973, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000). Підставою виникнення права власності є: акт передачі акцій ВАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря", серія та номер: 123, виданий 22.05.1996, видавник: Регіональне відділення Фонду державного майна України в м. Києві, висновок щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, серія та номер: 12381, виданий 22.09.2016, видавник: Київське міське бюро технічної інвентаризації, довідка про показники об'єкта нерухомого майна, серія та номер: НЖ-2016 № 2819, виданий 15.09.2016, видавник: Київське міське бюро технічної інвентаризації.

2.16. Відповідач-2 вважаючи, що вказані дії реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві в особі спеціального суб'єкта, на якого покладено функції державного реєстратора - приватного нотаріуса Хоменко В. В., щодо внесення вдруге запису про право власності на нерухоме майно, суперечать нормам чинного законодавства звернувся до Головного управління Національної поліції в місті Києві, у зв'язку з чим до Єдиного реєстру судових розслідувань внесено кримінальне провадження № 0004303.

2.17. У межах вказаного кримінального провадження проведено будівельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку експерта від 03.04.2018 № 19/13-3/16-СЕ/18 Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центу МВС: 1. Металеві ємності, що змонтовані на бетонних опорах, які розміщені на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лугова, буд. 1а, за своїм конструктивним виконанням та планувальним рішенням, класифікувати як будівельний об'єкт (нерухоме майно - будівлі, споруди тощо) не вбачається за можливе. 2. Перенесення об'єктів, а саме металевих ємностей, змонтованих на бетонних опорах, які розміщені на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лугова, буд. 1а, можливо без їх руйнування та заподіяння їм істотної шкоди або знецінення. 3. Об'єкти, а саме, металеві ємності, які змонтовані на бетонні опори, що знаходяться на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лугова, буд. 1а, не відносяться до "нерухомого майна".

2.18. Позивачем, у свою чергу, було надано висновок експертного дослідження від 21.11.2017 № 19/13-3/165-ЕД/17 Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центу МВС, проведений на замовлення позивача (щодо проведення будівельно-технічного експертного дослідження), в якому зазначено, що 1. Склад зберігання ЗММ, що розміщений на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лугова, буд. 1а, та позначений на схематичному плані під літерою "Ф", реєстраційний номер 000, відноситься до об'єктів нерухомого майна. 2. Склад зберігання ЗММ, що розміщений на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лугова, буд. 1а, та позначений на схематичному плані під літерою "Ф", реєстраційний номер 000, відноситься до категорій будівель. 3. Перенесення бетонного резервуару складу зберігання ЗММ, який фактично розміщений на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лугова, буд. 1а, та позначений на схематичному плані під літерою "Ф", реєстраційний номер 000, без його часткового руйнування неможливе.

2.19. Також позивачем було надано висновок експерта № 340/12/2018 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 18.12.2018 ТОВ "Експертно-дослідна служба України" (проведеної на замовлення позивача), в якому зазначено, що колодязі (резервуари), які є невід'ємною частиною складу зберігання ЗММ за адресою: м. Київ, Оболонський адміністративний район, вул. Лугова-1а (один "а"), що позначений на схематичному плані під літерою "Ф", за своїми характерними ознаками відповідно до положень нормативно-правових документів відносяться до об'єктів нерухомого майна, оскільки нерозривно пов'язаними із землею і не можуть бути переміщені у просторі без руйнації, значного знецінення та зміни цільового призначення.

2.20. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 у даній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу з посиланнями на те, що для вирішення справи по суті необхідно встановити, чи належить склад зберігання ЗММ, розміщений на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 1а, позначений на схематичному плані під літерою "Ф" (реєстраційний номер 00), до об'єктів нерухомого майна. Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

2.21. За наслідками проведення судової будівельно-технічної експертизи було складено висновок експерта від 09.11.2018 № 10021/18-43, яким встановлено, що склад зберігання ЗММ (металеві ємності в кількості 6 шт.), який розташований на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 1а, і позначений на схематичному плані під літерою "Ф" (реєстраційний номер 000), відповідно до положень нормативно-правових документів є рухомим майном. Об'єкти дослідження, які розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 1а, позначені на схематичному плані під літерою "Ф" (реєстраційний номер 000), згідно таблиці "Класифікація будівель та споруд", яка міститься Державному класифікаторі будівель та споруд (ДК 018-2000), можливо віднести до класу - 1252.2 "Резервуари та ємності інші".

3. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 (суддя Мудрий С. М.) у задоволенні позову відмовлено.

3.2. Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами в розумінні вимог статей 76, 77 ГПК України, що відповідачем-1 порушено права та охоронювані законом інтереси позивача, а тому відсутні підстави визнання недійсним та скасування рішення Київської міської ради від 23.02.2017 № 973/1977 "Про передачу дочірньому підприємству "Альтернатива" земельної ділянки для експлуатації та обслуговування виробничих будівель на вул. Луговій, 1а в Оболонському районі м. Києва Оскільки вимоги позивача щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди є похідними, тому вони також не підлягають задоволенню.

3.3. Судом встановлено, що оскаржуване рішення Київської міської ради прийнято в межах повноважень відповідача-1. А оскільки судом встановлено, що склад зберігання ЗММ, який розташований на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лугова-1а і позначений на схематичному плані під літерою "Ф" (реєстраційний номер 000) не є об'єктом нерухомого майна, тому на дану земельну ділянку не поширюються норми статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України відносно того, що при відчуженні нерухомого майна відбувається автоматичний перехід до набувача права власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

3.4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 (колегія суддів у складі: Козир Т. П., Коробенко Г. П., Тищенко А. І.) рішення суду першої інстанції залишено без змін.

4. Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

4.1. ПрАТ "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

4.2. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, статті 41 Конституції України, статей 181, 182, 321, 328, 377, 657 ЦК України, статті 120 ЗК України. Скаржник наголошує, що суди не розглянули доводи скаржника щодо відсутності погодження меж земельної ділянки з позивачем, що спірне рішення та договір порушують не тільки права позивача як власника нерухомого майна щодо вільного розпорядження ним, а і не дозволяють оформити земельну ділянку, якою користується позивач, а також здійснювати проїзд до будівель та споруд, які належать позивачу.

4.3. Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені у касаційній скарзі.

5. Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

5.1. Відзивів від інших учасників справи не надходило.

5.2. Представник відповідача-1 у судовому засіданні заперечив проти задоволення касаційної скарги.

6. Позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

6.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2. Переглянувши судові рішення у касаційному порядку на підставі встановлених фактичних обставин справи, враховуючи визначені ГПК України межі такого перегляду, суд касаційної інстанції виходить із такого.

6.3. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

6.4. Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов'язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

6.5. При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

6.6. Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

6.7. Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

6.8. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод у користуванні, користування з порушенням законодавства - без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

6.9. Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з вимогами про визнання недійсним рішення Київської міської ради, визнання недійсним договору оренди, укладеного на підставі цього рішення та скасування реєстрації права оренди, посилаючись при цьому, що на земельній ділянці, наданій в оренду відповідачу-2, знаходиться нерухоме майно позивача і в силу статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України саме позивач набув права користування земельною ділянкою під цим нерухомим майном.

6.10. Судами попередніх інстанцій при розгляді справи встановлено, що склад зберігання ЗММ, який розташований на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 1а, і позначений на схематичному плані під літерою "Ф" (реєстраційний номер 000 ), не є об`єктом нерухомого майна, а тому на дану земельну ділянку не поширюються норми статтю 120 ЗК України та статтю 377 ЦК України відносно того, що при відчуженні нерухомого майна відбувається автоматичний перехід до набувача права власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

6.11. При цьому судами взято до уваги висновки судової будівельно-технічної експертизи від 09.11.2018, як найбільш повні, обґрунтовані та переконливі, а також ненадання позивачем належних і допустимих доказів, що колодязі, розташовані на території складу ЗММ, є частиною складу ЗММ і належать йому на праві власності.

6.12. Таким чином, судами встановлено, що позивачем не доведено, що внаслідок прийняття спірного рішення Київською міською радою було порушено його права та охоронювані законом інтереси, а тому відсутні підстави визнання недійсним та скасування цього рішення.

6.13. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

6.14. Підстави недійсності правочинів визначаються положеннями статей 203, 215 ЦК України.

6.15. Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) в момент вчинення правочину вимог, встановлених частинами 1 - 3, 5, та 6 статті 203 цього Кодексу.

6.16. Відповідно до частини 3 статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Приписами частини 1 статті 203 цього Кодексу визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

6.17. Оскільки при розгляді даної справи судами не було встановлено наявності порушеного права позивача, суди правильно дійшли висновку, що позовна вимога про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та похідна від неї вимога про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, задоволенню не підлягають.

6.18. Посилання скаржника на статтю 120 ЗК України та статтю 377 ЦК України в контексті того, що при відчуженні нерухомого майна відбувається автоматичний перехід до набувача права власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, не приймається до уваги, оскільки судами достеменно встановлено, що склад зберігання ЗММ, який розташований на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 1а, і позначений на схематичному плані під літерою "Ф" (реєстраційний номер 000 ), не є об`єктом нерухомого майна.

6.19. Намагання довести у касаційній скарзі, що склад зберігання ЗММ, який розташований на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 1а, є нерухомим майном з посиланням при цьому на статті 181, 182, 328, 657 ЦК України, положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" також не приймається до уваги, оскільки зводиться до переоцінки доказів, а це виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції.

6.20. Посилання скаржника на статтю 317 ЦК України відповідно до якої власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на статтю 1 протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод відповідно до якої кожна юридична або фізична особа має право мирно володіти своїм майном є неспроможним, оскільки судами не встановлено порушення права позивача, як власника майна - складу ЗММ, розташованого на спірній земельній ділянці, яке за висновками судової будівельно-технічної експертизи від 09.11.2018 № 10021/18-43 складається з металевих ємностей в кількості 6 шт. і яке згідно таблиці "Класифікація будівель та споруд", яка міститься Державному класифікаторі будівель та споруд (ДК 018-2000), можливо віднести до класу - 1252.2 "Резервуари та ємності інші".

6.21. Посилання скаржника на нерозгляд судом апеляційної інстанції усіх його доводів стосовно протиправності спірного рішення ради, зокрема про неможливість оформити земельну ділянку, якою користується позивач, по фактичному розміщенню майна; неможливість проїзду до майна позивача та неможливість вільного розпорядження ним; відсутність погодження меж земельної ділянки з суміжним землекористувачем не може бути підставою для скасування оскаржуваних у касаційному порядку судових рішень, оскільки вони не спростовують обґрунтованих висновків господарських судів, покладених в основу оскаржених судових рішень про відсутність правових підстав для задоволення позову.

При цьому, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд касаційної інстанції враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо наведення обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

6.22. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

За таких обставин, оскільки фундаментальних порушень не встановлено, оскаржувані рішення та постанову у справі прийнято із додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1. Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

7.2. Рішення та постанова попередніх судових інстанцій відповідають нормам чинного законодавства і мають бути залишені без змін.

8. Судові витрати

8.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 у справі № 910/11724/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. Краснов

Суддя Г. Мачульський

Суддя І. Кушнір