номер провадження справи 12/67/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2019 Справа № 908/2052/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/2052/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сучасна виробнича компанія (25014, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Мурманська, буд. 12)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл (49126, м. Дніпро, бул. Слави, буд. 45)

про стягнення 376 951,19 грн.

за участю представників:

від позивача не зявився

від відповідача не зявився

Згідно із ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 09.09.2019 здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю Сучасна виробнича компанія звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 6 від 06.08.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл про стягнення заборгованості в сумі 376 951,19 грн., з яких 365823,16 грн. сума основного боргу, 8121,27 грн. сума інфляційних втрат та 3006,76 грн. сума трьох відсотків річних за договором поставки № 19/2018 від 02.07.2018.

При цьому в пункті 3 прохальної частини поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу адвоката в сумі 10000,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 16.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2052/19, присвоєно справі номер провадження 12/67/19, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 11.09.2019 о 12:30.

Ухвалою суду від 02.09.2019 перенесено розгляд справи на 09.09.2019 о 12:30.

05.09.2019 на адресу суду від ТОВ «Український Рітейл» надійшла заява, в якій останнє повідомляє, що починаючи з 04.09.2019 ТОВ «Український Рітейл» зареєстровано за адресою: 49126, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 45, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою суду від 09.09.2019 відкладений розгляд справи на 25.09.2019 о 16:15.

17.09.2019 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому останній просить постановити ухвалу про участь позивача в судовому засіданні у справі № 908/2052/19 25.09.2019 о 16:15 у режимі відеоконференції поза межами Господарського суду Запорізької області. При цьому просить доручити забезпечення проведення відеоконференції з Господарським судом Запорізької області Господарському суду Кіровоградської області.

Ухвалою суду від 17.09.2019 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Сучасна виробнича компанія про участь у судовому засіданні у справі № 908/2052/19 в режимі відеоконференції з Господарським судом Кіровоградської області, ухвалено судове засідання у справі № 908/2052/19, яке призначене на 25.09.2019 о 16:15, провести в режимі відеоконференції.

25.09.2019 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання за вих. № 24 від 24.09.2019 за підписом адвоката ТОВ Сучасна виробнича компанія ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на інший день та час в межах строку підготовчого провадження. Клопотання мотивоване тим, що представник ТОВ СВК адвокат ОСОБА_1 в цей день 25 вересня 2019 року о 15 год. 30 хв. також приймає участь в судовому засіданні Центрального апеляційного господарського суду у справі № 912/3295/18 як представник відповідача ТОВ "ТЕХНОПОЛЬ АГРО"; провадження у наведеній справі відкрито 08.07.2019; судове засідання перенесене з 03 вересня 2019 року на 25 вересня 2019 року у звязку з відпусткою судді Березкіної О.В. Таким чином, з урахуванням ст. 273 ГПК України процесуальні строки у справі № 912/3295/18 не дозволяють ТОВ "ТЕХНОПОЛЬ АГТО" клопотати про відкладення її розгляду. Вказане клопотання надійшло без електронного цифрового підпису.

Приписами ч. 8 ст. 42 ГПК України визначено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Оскільки вищевказане клопотання про відкладення розгляду справи надійшло без електронного цифрового підпису, відтак воно не є офіційним документом, тому не розглядається судом.

Пунктом 1.5.17. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 року, передбачено, що у разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Втім, станом на дату судового засідання 25.09.2019 оригінал клопотання про відкладення розгляду справи вих. № 24 від 24.09.2019 на адресу суду не надійшов.

В судове засідання 25.09.2019 представники сторін не зявилися.

Представник позивача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення його представнику 18.09.2019 копії ухвали суду від 09.09.2019.

Представник відповідача правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення на його юридичну адресу (49126, м. Дніпро, бул. Слави, буд. 45) копії ухвали суду від 09.09.2019.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання 25.09.2019 представників сторін, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у звязку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без їх участі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи зміну місцезнаходження відповідача в даній справі, суд вважає зазначити в рішенні в даній справі вірну адресу відповідача.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 02.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Український Рітейл, далі Покупець, та Товариством з обмеженою відповідальністю Сучасна виробнича компанія, далі Постачальник, був укладений договір поставки № 19/2018, далі Договір.

До вказаного Договору між сторонами була укладена додаткова угода № б/н від 14.02.2019.

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору Постачальник зобовязується поставляти, а Покупець приймати та оплачувати товар, далі Товар, на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна поставленого товару зазначається у Додатку № 1 «Специфікація», який є невідємною частиною даного Договору.

Згідно із п. п. 2.1., 2.2. Договору товар поставляється Постачальником окремими партіями у відповідності із замовленнями на поставку. Постачальник зобовязується приймати від Покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставку товару за адресами, в кількості та на дату, зазначені у замовленні, своїми транспортними засобами та за свій рахунок. У випадку, підписання сторонами Додатка № 5 «Графік поставок», графік поставок та строки поставки визначаються згідно підписаного Додатку № 5. Покупець має право зробити замовлення поза графіком та дане замовлення буде мати обовязкову силу для Постачальника, при направленні замовлення Постачальнику не менш ніж за 12 годин до моменту поставки. Замовлення передаються Покупцем електронним звязком. При використанні сторонами способу передачі замовлення шляхом передачі електронного повідомлення (EDI-документа) через платформу електронної комерції, сторони підписують Додаток № 2. Замовлення повинно містити інформацію, зазначену в Додатку № 3.

Згідно із п. п. 3.1., 3.5., 3.6., 3.7. Договору приймання товару на розподільчому центрі/торгових точках здійснюється відповідно до Додатка № 5 до даного Договору. Якщо при прийманні товару виявиться невідповідність супровідних документів поставленому товару, умовам договору або вимогам законодавства (кількість, ціна, інші обовязкові реквізити первинних документів), Покупець вправі відмовитися від приймання товару, оформивши акт розбіжностей, в порядку п. 3.6. даного Договору або відстрочити дату розрахунків з Постачальником на строк затримки оформлення (надання) необхідних документів. У випадках, передбачених п. 3.3. та п. 3.5. даного Договору складається акт розбіжностей за участю представника Покупця та особи, яка безпосередньо здійснює доставку (передачу) товару, в якому зазначаються виявлені при прийманні невідповідності. Особа, яка здійснила безпосередню доставку (передачу) товару (водій, експедитор, перевізник та ін.) вправі зазначити свої заперечення при складанні акту розбіжностей. Акт розбіжностей підписується представником Покупця та особою, яка здійснює безпосередню доставку (передачу) товару (водій, експедитор, перевізник та ін.) із зазначенням посади та розшифрування підпису. На видатковій накладній ставиться відмітка про складання акта розбіжностей. Якщо особа, яка здійснює безпосередню доставку (передачу) товару (водій, експедитор, перевізник та ін.) відмовляється ставити свій підпис, Покупець вправі відмовитись від приймання товару або прийняти товар, зазначивши в акті розбіжностей відмітку про відмову від підпису особи, яка здійснює безпосередню доставку (передачу) товару. В даному випадку акт розбіжностей з підписом та печаткою представника Покупця вважається прийнятим сторонами. Другий примірник видаткової накладної зі складеним актом розбіжностей передається Постачальнику через особу, яка здійснює безпосередню доставку (передачу) товару (водій, експедитор, перевізник та ін.). На підставі акта розбіжностей Постачальник зобовязаний надати Покупцю корегування до податкової накладної згідно діючого законодавства. Разом з товаром Постачальник зобовязаний надати наступні супровідні документи:

- товарно-транспортна накладна;

- видаткова накладна;

- посвідчення якості товару;

- інші документи на товар, надання яких передбачено законодавством України;

На кожний транспортний засіб Постачальника оформлюється окремий комплект товаросупровідних документів з обовязковим зазначенням номеру замовлення.

Умовами п. п. 6.1., 6.6. Договору сторони визначили, що ціна на товар визначається на підставі узгодженої сторонами Специфікації та може бути змінена виключно за попереднім узгодженням з Покупцем. Не більше одного разу в квартал та не більш ніж на 5% від поточної ціни. Вимоги з оплати товару зазначаються у Додатку № 6 до даного Договору.

Відповідно до п. 3 Додатка № 6 до Договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 80 (вісімдесяти) календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

Пунктом 6.7. Договору сторони визначили, що вимога Постачальника з оплати поставленого товару припиняється заліком вимог Покупця з оплати повернутих або підлягаючих поверненню Постачальнику товарів, вимог Покупця з оплати послуг, зазначених в Додатку № 6 до даного Договору, вимог Покупця з оплати штрафів, інших зустрічних вимог Покупця за даним Договором та іншим договором, укладеним між сторонами. Залік здійснюється за письмовою заявою Покупця, направленою на поштову адресу Постачальника.

Згідно із п. п. 6, 5 Додатка № 6 до Договору сторони передбачили, що Постачальник зобовязується оплатити Покупцю щомісячну/квартальну/ річну обробку (перевірку, внесення до своєї бази, узагальнення даних) первинних (супровідних) документів Постачальника на товар в розмірі, встановленому даним Додатком. Рахунок з актом виконаних послуг направляється представнику Постачальника електронною поштою. Постачальник зобовязаний оплатити надані Покупцем послуги протягом 7 календарних днів з моменту отримання рахунку електронною поштою. У випадку не оплати Постачальником рахунка в зазначений строк, Покупець має право провести залік в односторонньому порядку. Залік здійснюється за письмовою заявою Покупця, направленою на поштову адресу Постачальника. Оригінал акта виконаних послуг Покупець направляє на поштову адресу Постачальника. У випадку не отримання від Постачальника підписаного акта виконаних послуг протягом 7 календарних днів з дати відправлення акта Покупцем на поштову адресу Постачальника, акт виконаних послуг вважається погодженим Постачальником.

Пунктом 6.9. Договору передбачено, що у випадку відсутності зі сторони Постачальника повного пакету належним чином оформлених товаротранспортних документів Покупець вправі відстрочити виконання зобовязань на період приведення супровідних документів у відповідність з вимогами договору.

Відповідно до п. 7.1. Договору Покупець має право повернути Постачальнику товари, які були поставлені Покупцю, а Постачальник зобовязаний прийняти такі товари в наступних випадках:

- якщо строк придатності (зберігання) товарів сплив;

- якщо товар був повернутий Покупцю споживачами як неякісний в період строку придатності;

- виявлено невідповідність якості поставлених товарів при отриманні, підготовці до реалізації або в період реалізації;

- нереалізований товар, який був поставлений для проведення акції;

- товар, виключений Покупцем з асортименту. Рішення про виключення товару з асортименту Покупця, приймається Покупцем в односторонньому порядку;

- строк обігу поставленого товару більше, ніж строк його оплати;

- закінчення сезону для сезонних товарів;

- закінчення строку дії Договору, в т.ч. його дострокове розірвання;

- в інших випадках, передбачених даним Договором.

Згідно із п. 11.1. Договору даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2018. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії Договору жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його розірвання, Договір автоматично продовжується на кожний наступний рік.

Додатковою угодою № б/н від 14.02.2019 сторони прийняли рішення про розірвання договору поставки № 19-2018 від 02.07.2018 з 14 лютого 2019.

Так, на виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу товар, передбачений умовами Договору, на загальну суму 529581,00 грн., а відповідач товар прийняв, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, а саме:

- видатковою накладною № 241 від 25.10.2018 на 75429,00 грн.;

- видатковою накладною № 260 від 08.11.2018 на 31980,00 грн.;

- видатковою накладною № 266 від 15.11.2018 на 14938,50 грн.;

- видатковою накладною № 277 від 22.11.2018 на 31686,00 грн.;

- видатковою накладною № 283 від 29.11.2018 на 43312,50 грн.;

- видатковою накладною № 295 від 06.12.2018 на 50004,00 грн.;

- видатковою накладною № 299 від 13.12.2018 на 55432,50 грн.;

- видатковою накладною № 307 від 20.12.2018 на 29850,00 грн.;

- видатковою накладною № 316 від 27.12.2018 на 89124,00 грн.;

- видатковою накладною № 16 від 18.01.2019 на 23218,50 грн.;

- видатковою накладною № 23 від 24.01.2019 на 27745,50 грн.;

- видатковою накладною № 34 від 01.02.2019 на 25405,50 грн.;

- видатковою накладною № 42 від 07.02.2019 на 31455,00 грн.

Разом з тим, факт поставки позивачем товару за Договором та прийняття його відповідачем підтверджується товарно-транспортними накладними, засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи, а саме: № Р241 від 25.10.2018, № Р260 від 08.11.2018, № Р266 від 15.11.2018, № Р277 від 22.11.2018, № Р283 від 29.11.2018, № Р295 від 06.12.2018, № Р299 від 13.12.2018, № Р307 від 20.12.2018, № Р316 від 27.12.2018, № Р16 від 18.01.2019, № Р23 від 24.01.2019, № Р34 від 01.02.2019, № Р42 від 07.02.2019.

Матеріали справи свідчать, що Покупцем за Договором надані Постачальнику послуги обробки (перевірки, внесення до своєї бази, узагальнення даних) первинних (супровідних) документів Постачальника, що підтверджується підписаними актами надання послуг, а саме:

- актом № 16484 від 31.10.2018 на 9051,48 грн.;

- актом № 16485 від 31.10.2018 на 3017,16 грн.;

- актом № 16486 від 31.10.2018 на 3771,45 грн.;

- актом № 16487 від 31.10.2018 на 754,29 грн.;

- актом № 17588 від 30.11.2018 на 14630,04 грн.;

- актом № 18057 від 30.11.2018 на 47250,00 грн.;

- актом № 17589 від 30.11.2018 на 6095,85 грн.;

- актом № 17590 від 30.11.2018 на 1219,17 грн.;

- актом № 17591 від 30.11.2018 на 4876,68 грн.;

- актом № 18453 від 31.12.2018 на 2244,11 грн.;

- актом № 18451 від 31.12.2018 на 26929,26 грн.;

- актом № 18452 від 31.12.2018 на 11220,53 грн.;

- актом № 18450 від 31.12.2018 на 8976,42 грн.;

- актом № 850 від 31.01.2019 на 6115,68 грн.;

- актом № 849 від 31.01.2019 на 509,64 грн.;

- актом № 852 від 31.01.2019 на 2038,56 грн.;

- актом № 851 від 31.01.2019 на 2548,20 грн.;

- актом № 2265 від 28.02.2019 на 2274,42 грн.;

- актом № 2262 від 28.02.2019 на 2843,03 грн.;

- актом № 2264 від 28.02.2019 на 568,61 грн.;

- актом № 2263 від 28.02.2019 на 6823,26 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач направляв на адресу відповідача заяви-повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 163757,84 грн., в яких заявляв про зарахування вимог до нього за договором поставки № 19/2018 від 02.07.2018 щодо оплати поставленого товару вимогами до позивача з оплати наданих послуг у відповідності до Додатка № 6 до Договору, а саме:

- заява-повідомлення № 589 від 28.11.2018 про зарахування взаємних вимог в розмірі 16594,38 грн.;

- заява-повідомлення № 942 від 27.12.2018 про зарахування взаємних вимог в розмірі 74071,74 грн.;

- заява-повідомлення № 253 від 25.01.2019 про зарахування взаємних вимог в розмірі 49370,32 грн.;

- заява-повідомлення № 498 від 27.02.2019 про зарахування взаємних вимог в розмірі 11212,08 грн.;

- повідомлення № 6415 від 13.03.2019 про зарахування заборгованості в сумі 12509,32 грн.

Позивач в позові вказує, що оплата вартості поставленого товару грошовими коштами, не дивлячись на сплив строку оплати поставленого товару відповідачем не проводилась, з урахуванням документально підтвердженого зарахування зустрічних позовних вимог, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 29.04.2019 становить 365823,16 грн.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України, позивач вказує на прострочення грошового зобовязання з боку відповідача, в звязку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за період з 29.04.2019 по 06.08.2019 в сумі 3006,76 грн. та інфляційні витрати за період з квітня 2019 по червень 2019 в сумі 8121,27 грн.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, порядок здійснення розрахунків, умови поставки, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 1 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам. Товар поставлений відповідачу (про що свідчать наявні в матеріалах справи та підписані сторонами видаткові накладні та товарно-транспортні накладні (том 1, а.с. 59-91), відповідач товар отримав, а тому повинен здійснити за нього оплату за умовами договору.

Порядок оплати та розрахунків за товар сторони визначили в п. 6.6. Договору, відповідно до якого вимоги з оплати товару зазначаються у Додатку № 6 до даного Договору.

Відповідно до п. 3 Додатка № 6 до Договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 80 (вісімдесяти) календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

При цьому, дати поставки товару зазначені на кожній видатковій накладній.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу товар, передбачений умовами Договору, на загальну суму 529581,00 грн., а відповідач вказаний товар прийняв, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними та товарно-транспортними накладними (том 1, а.с. 59-91).

Докази у справі свідчать, що між сторонами у відповідності до умов Договору проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяв-повідомлень відповідача на загальну суму 163757,84 грн. (том 2, а.с. 52-54).

Таким чином, з урахуванням проведеного взаємозаліку заборгованість відповідача за поставлений за Договором товар складає 365823,16 грн.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься підписаний між позивачем та відповідачем акт звірки взаємних розрахунків за березень 2019 (том 2, а.с. 55), згідно з яким станом на 31.03.2019 заборгованість на користь ТОВ «Сучасна виробнича компанія» складає 365823,16 грн.

Матеріали справи свідчать, що позивач звертався до відповідача з претензією за вих. № 2 від 17.04.2019, в якій вимагав до 25.04.2019 сплатити заборгованість за отриманий товар договором поставки № 19/2018 від 02.07.2018 в сумі 365823,16 грн. На підтвердження факту отримання відповідачем вказаної претензії позивач надав рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, копії яких містяться в матеріалах справи (том 1, а.с. 56).

Втім, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Проте, відповідач обовязок з оплати поставленого товару за Договором в повному обсязі на підставі вищевказаних накладних не виконав, чим порушив умови Договору.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобовязань за Договором щодо не здійснення оплати в повному обсязі за поставлений товар, а також доведено порушення відповідачем строку оплати товару, встановленого умовами договору, а наявність заборгованості в сумі 365823,16 грн. підтверджується наявними справі доказами та підписаним сторонами видатковими накладними з урахуванням проведеного взаємозаліку зустрічних однорідних вимог. Відповідач доказів сплати боргу в повному обсязі станом на день розгляду справи суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Сучасна виробнича компанія до Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл про стягнення основного боргу в сумі 365823,16 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобовязання з оплати вартості поставленого товару з боку відповідача залишились невиконаними належним чином.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що позивач за прострочення виконання зобовязань за Договором нарахував відповідачу три проценти річних за період з 29.04.2019 по 06.08.2019 в сумі 3006,76 грн. та інфляційні витрати за період з квітня 2019 по червень 2019 в сумі 8121,27 грн.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних витрат суд дійшов висновку про їх перерахунок у звязку з допущенням позивачем помилок. Зокрема в розрахунку трьох відсотків річних позивачем невірно визначений початок періоду прострочення, оскільки останній строк оплати товару за видатковою накладною № 42 від 07.02.2019 (80 календарних днів з дати поставки 08.02.2019) настав 29.04.2019, а прострочка виникла з 30.04.2019. При цьому в розрахунку інфляційних витрат позивачем невірно застосований індекс інфляції за квітень 2019, а також невірно зазначений індекс інфляції за червень 2019, а саме замість 99.5 зазначений індекс 100.5.

Відповідно до п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Відтак, з врахуванням положень вказаного пункту постанови Пленуму Вищого господарського суду України, суд з власної ініціативи здійснив перерахунок трьох відсотків річних та інфляційних витрат за допомогою програми Законодавство.

Три відсотки річних розраховані судом наступним чином:

1) на загальну заборгованість 365823,16 грн., строк оплати якої настав 29.04.2019 (строк оплати товару за видатковою накладною № 42 від 07.02.2019), прострочка виникла з 30.04.2019

- за період з 30.04.2019 по 06.08.2019 (99 днів прострочення) від суми боргу 365823,16 грн. три відсотка річних складають 2976,70 грн.

Інфляційні витрати розраховані судом наступним чином:

1) на загальну заборгованість 365823,16 грн., строк оплати якої настав 29.04.2019 (строк оплати товару за видатковою накладною № 42 від 07.02.2019), прострочка виникла з 30.04.2019

- інфляційні витрати за період з травня 2019 по червень 2019 від суми боргу 365823,16 грн. складають 718,84 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Сучасна виробнича компанія до Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл про стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат підлягають задоволенню частково, а саме три відсотка річних в сумі 2976,70 грн., інфляційні витрати в сумі 718,84 грн.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу адвоката в сумі 10000,00 грн. суд вважає зазначити наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

В якості підтвердження витрат на послуги адвоката позивач надав договір про надання правової (правничої) допомоги № 23/19 від 01.07.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Сучасна виробнича компанія (Клієнт) та адвокатом ОСОБА_1.

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. вказаного договору Клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобовязання надавати правову (правничу) допомогу Клієнту в господарському суді у справі про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл. Для надання правової (правничої) допомоги по цьому договору Клієнт передає адвокату усі наявні в нього на дату укладення цього договору письмові матеріали у справі по акту приймання-передачі (додаток до Договору), акт приймання-передачі підписується адвокатом та представником клієнта. З метою належного виконання умов цього договору адвокат видає ордер № 137854 від 01.07.2019.

Відповідно до п. 4.3. договору про надання правової (правничої) допомоги № 23/19 від 01.07.2019 за надання правової (правничої) допомоги в сумі першої інстанції клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі 10000 (десять тисяч) гривень 00 коп. на протязі трьох днів з дати укладення цього Договору. Адвокат приступає до виконання доручення не раніше отримання гонорару на свій картковий рахунок.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 4 статті 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум (п. 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»»).

За змістом статті 126 та частини 4 ст. 129 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

В якості підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду дублікат квитанції № від 11.07.2019 на 10000,00 грн., в якій відправником зазначено «Бронза Олександр Сергійович», а одержувачем «Кіріченко Тетяна Анатоліївна». При цьому в призначенні платежу зазначено «перевод на карту Приватбанка».

У вказаному дублікаті квитанції відсутнє будь-яке посилання на договір про надання правової (правничої) допомоги № 23/19 від 01.07.2019, а також з її змісту не вбачається, що кошти в сумі 10000,00 грн. переведені саме адвокату ОСОБА_1 за надання послуг за вказаним договором.

З наявної в матеріалах справи копії звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 28 від 11.07.2019, також відсутні можливість встановити вказані обставини.

Разом з тим, всупереч вимог ч. 3 ст. 126 ГПК України позивачем не наданий суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відтак у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум, тому клопотання позивача про покладення на відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні, яке відбулося 25.09.2019, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Сучасна виробнича компанія до Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл, 49126, м. Дніпро, бул. Слави, буд. 45, , на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю Сучасна виробнича компанія, 25014, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Мурманська, буд. 12, , заборгованість за договором поставки № 19/2018 від 02.07.2018 в сумі 365823 (триста шістдесят пять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 16 коп., три відсотка річних в сумі 2976 (дві тисячі девятсот сімдесят шість) грн. 70 коп., інфляційні витрати в сумі 718 (сімсот вісімнадцять) грн. 84 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 5542 (пять тисяч пятсот сорок дві) грн. 78 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Сучасна виробнича компанія до Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл відмовити.

Повне рішення складено 01.10.2019 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.