РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.09.2019Справа № 910/1543/18
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Боедем"

про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні майном

При секретарі судового засідання: Радченко А.А.

Представники сторін:

від позивача: Сукорянський Є.О.- представник за довіреністю № 84/18 від 29.12.2018;

від відповідача: Парфентьєв А.О. - представник за довіреністю № б/н від 11.02.2019,

від третьої особи: Шалашова В. І. - представник за ордером серія ЧН № 090751;

вільний слухач: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ленінградським РУГУМВС України в м. Київ від 11.09.1997 р.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області за підсудністю з Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" б/н, б/д (вх.№557/18 від 21.03.2018) до товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2018 справу № 910/1543/18 передано за виключною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.03.2018 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" б/н, б/д (вх.№557/18 від 21.03.2018) до товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням залишено без руху.

До господарського суду від позивача надійшло клопотання б/н від 04.04.2018 року (вх. №6842/18 від 06.04.2018 року) про усунення недоліків позовної заяви та доручення витребуваних ухвалою суду документів. Крім того, позивачем подано заяву про уточнення (зміну предмету) позову б/н (вх. 6845/18 від 06.04.2018 року), відповідно до якої просить суд визнати за ТОВ «Технополіс-1» право користування нежитловим приміщенням, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. А), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Кільцева дорога (Велика Окружна), 4 на підставі договору суборенди нежитлового приміщення №Т001/17 від 01.03.2017р., укладеного між ТОВ «Технополіс-1» та ТОВ «Лізингова компанія «Ельдорадо».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.04.2018 позивачу - товариству з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.04.2018 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №910/1543/18. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.05.2018.

14.05.2018 року до канцелярії суду товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «Боедем» подано заяву про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

У судовому засіданні 15.05.2018 оголошено перерву до 05.06.2018 та зобов`язано сторони виконати вимоги ухвали суду від 13.04.2018.

До господарського суду від позивача надійшла заява б/н від 25.05.2018 (вх.№9972/18 від 25.05.2018 року) про зміну предмету позову. Згідно поданої заяви, позивач просить суд заборонити товариству з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" чинити перешкоди позивачу - товариству з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" у користуванні майном, а саме: нежитловим приміщенням, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ.1А), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога (Велика Окружна), 4, на підставі договору суборенди нежитлового приміщення №Т001/17 від 01.03.2017, укладеного між ТОВ "Технополіс - 1" та ТОВ "Лізингова компанія "Ельдорадо".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.06.2018 справу №910/1543/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" до товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" про заборону товариству з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" чинити перешкоди у користуванні майном, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Окружна, 4, літера " 1А" направлено за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Боедем" та відмовлено позивачу та відповідачу у задоволенні клопотань про слухання справи № 910/1543/18 в закритому режимі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 (суддя Бондаренко Г.П.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено на 02.08.2018.

11.07.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Господарського суду Київської області надійшов лист про направлення матеріалів справи № 910/1543/18 на адресу Господарського суду Київської області у зв`язку з надходженням апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2018 зупинено провадження у справі № 910/1543/18 до набрання законної сили ухвали Господарського суду Київської області від 05.06.2018 у справі № 910/1543/18, матеріали справи № 910/1543/18 скеровано Господарському суду Київської області для подальшого направлення до суду апеляційної інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 ухвалу Господарського суду Київської області від 05.06.2018 у даній справі про передачу справи на розгляд до іншого суду залишено без змін.

21.12.2018 матеріали справи № 910/1543/18 повернулися до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2018 поновлено провадження у справі № 910/1543/18, підготовче засідання призначено на 29.01.2019.

29.01.2019 від третьої особи надійшло клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 року клопотання третьої особи про залишення позову без розгляду задоволено. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" до товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Боедем" про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні майном залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 року у справі №910/1543/18 скасовано. Справу №910/1543/18 направлено до розгляду до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/1151 від 10.05.2019 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 910/1543/18 у зв`язку з відпусткою судді Бондаренко Г.П.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями справу № 910/1543/18 передано на розгляд судді Мудрому С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 р. прийнято справу до провадження, підготовче засідання призначено на 04.06.2019 р.

04.06.2019 р. до канцелярії суду відповідач подав клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, третя особа - заяву про закриття провадження у справі.

У судове засідання 04.06.2019 р. представник позивача не з`явився, хоча 04.06.2019 р. до канцелярії суду позивач подав клопотання про долучення пояснень та доказів по справі, в яких просив суд відкласти підготовче засідання.

Представник відповідача підтримав подане клопотання про залучення третіх осіб до участі у справі, просив суд задовольнити.

Представник третьої особи заперечує проти поданого клопотання, просить відмовити в задоволенні.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення третіх осіб до участі у справі.

Представник третьої особи підтримав подану заяву про закриття провадження у справі, просить задовольнити.

Представник відповідача заперечує проти даної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2019 року відкладено підготовче засідання на 16.07.2019 року.

12.07.2019 року до канцелярії суду третьою особою подано додаткові пояснення.

16.07.2019 року до канцелярії суду позивачем подано клопотання про залучення третіх осіб.

В судовому засіданні 16.07.2019 року суд відмовив у задоволенні клопотання третьої особи про закриття провадження у справі, відмовив у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі третіх осіб.

Судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 29.07.2019 року.

29.07.2019 року до канцелярії суду позивачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання чинності судовим рішенням у справі №910/20154/16.

В судовому засіданні 29.07.2019 року судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.09.2019 року.

16.09.2019 до канцелярії суду від позивача надійшли клопотання про залучення третіх осіб та про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 16.09.2019 представник позивача підтримав подані клопотання.

Представник відповідача клопотання про залучення третіх осіб виніс на розсуд суду, підтримав клопотання про зупинення провадження у справі, просив задовольнити.

Представник третьої особи заперечив щодо поданих позивачем клопотань, просив відмовити та вжити заходи стосовно зловживання процесуальними правами зі сторони позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 року залишено клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" про зупинення провадження у справі та клопотання про залучення третіх осіб без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив суд у задоволенні позові відмовити.

Представник третьої особи заперечив проти позову, у задоволенні позову просив відмовити.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

01.03.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" (орендар) та товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" (орендодавець) укладено договір №Т0001/17 суборенди нежитлового приміщення.

Відповідно до ч. 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч.1 статті 761 ЦК України).

Статтею 774 ЦК України передбачено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до п.1.1 договору, за цим договором орендодавець передає, а орендар приймає в оперативне платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 530 кв.м, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1 А), яка знаходиться за адресою: вул.. Кільцева дорога (Велика Окружна), 4 (надалі по тексту приміщення).

Орендодавець гарантує, що користується приміщенням на підставі договору оренди, укладеного з власником приміщення (п.1.4 договору).

Згідно з п.2.1 договору, орендар вступає у оперативне орендне платне користування приміщеннями з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення та майна орендаря.

01.03.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" та товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" підписано акт приймання-передачі, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення площею 530 кв.м, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. А), яка знаходиться за адресою: вул. Кільцева дорога (Велика Окружна), 4.

Відповідно до п.7.1 договору, договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2017 року.

15.12.2017 року між сторонами підписано додаткову угоду до договору №Т0001/17 суборенди нежитлового приміщення від 01.03.2017 року, в якій сторони змінили п.7.1 договору та виклали його у новій редакції: договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2018 року.

Як зазначено позивачем, після продовження строку дії договору, від ТОВ «Лізингова компанія «Ельдорадо» стали надходити необґрунтовані претензії та вимоги негайно звільнити займані приміщення.

Так, в матеріалах справи наявна вимога ТОВ «Лізингова компанія «Ельдорадо» вих. №35/12-Т від 29.12.17р. в якій останнім зазначено, що заборгованість ТОВ «Технополіс-1» станом на 29.12.2017 року за договором суборенди нежитлового приміщення №Т001/17 від 01.03.2017 року становить 627 917,50 грн. У зв`язку з чим, вимагають сплатити заборгованість.

Також, претензією вих.. №02/01/18-Т від 15.01.2018 року ТОВ «Лізингова компанія «Ельдорадо» вимагало у позивача в термін до 15.02.2018 року сплати заборгованість в розмірі 637 917,50 грн. Відповідно до п.7.3 договору, в разі несплати орендної плати протягом 30 днів з моменту настання зобов`язання, договір може бути розірваний наймодавцем.

Повідомленням про розірвання договору суборенди нежитлового приміщення №Т001/17 від 01.03.2017 року вих. №11/03/18-Т від 30.03.18 відповідач повідомив позивача про те, що на підставі п.7.3 договору, в зв`язку з несплатою протягом 30 днів з моменту настання зобов`язання орендної плати, договір розірваний з 30.03.2018 року.

У відповідь листом від 02.04.2018р. позивач повідомив відповідача про те, що договором суборенди нежитлового приміщення №Т001/17 не передбачено права орендодавця на розірвання договору в односторонньому порядку. Відтак, не допускається розірвання в односторонньому порядку договору суборенди.

На думку позивача такі вимоги відповідача щодо звільнення займаного нежитлового приміщення є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства у зв`язку з чим звернувся до суду.

Так, предметом позову у даній справі, з урахування заяви про зміну предмету позову від 25.05.2018 року є заборона товариству з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" чинити перешкоди товариству з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" у користуванні майном, а саме: нежитловим приміщенням, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ.1А), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога (Велика Окружна), 4, на підставі договору суборенди нежитлового приміщення №Т001/17 від 01.03.2017, укладеного між ТОВ "Технополіс - 1" та ТОВ "Лізингова компанія "Ельдорадо".

З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Боедем» (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №01/10-13, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в оперативне орендне платне користування нежитлове приміщення площею 4589,90 кв.м., що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1А), загальною площею 10 134,40 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога (Велика Окружна), 4. Орендодавець гарантує, що є власником приміщення.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником нежитлового приміщення основною площею 10134,4 кв.м під літ. « 1А» за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 4 є товариство з обмеженою відповідальністю «Боедем». Підстава виникнення права власності рішення суду, серія та номер: 910/18397/14, виданий 10.06.2015, видавник: Господарський суд міста Києва, дата державної реєстрації: 30.10.2017 року.

Судом встановлено, що на розгляді господарського суду міста Києва перебуває справа №910/20154/16 за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" до товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" про визнання договору № 01/10-13 оренди нежитлового приміщення, укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Боедем", поновленим на той самий строк, а саме з 01.09.2016 по 31.08.2019, і на тих самих умовах, та визнання за позивачем права користування нежитловим приміщенням площею 4 589,90 кв. м, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1А) за адресою: місто Київ, вул. Кільцева дорога (Велика окружна), 4 (далі - Приміщення), на підставі договору. Та, за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" до товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" усунення перешкод у користуванні приміщенням шляхом виселення.

Також, судом взято до уваги те, що у Господарському суді Київської області перебуває справа № 911/690/18 за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" до товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" про визнання договору припиненим,за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" до товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" про визнання права користування нежитловим приміщенням.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.07.2018, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018, задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" про забезпечення зустрічного позову у справі № 911/690/18, вжито заходи забезпечення позову, а саме: заборонено товариству з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" та будь-яким іншим особам за їх дорученням чи вказівкою, чи без такої, вчиняти дії, спрямовані на вчинення перешкод у користуванні товариству з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" нежитловим приміщенням, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1А), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога (Велика окружна), 4, та місцями загального користування на першому поверсі та вхідної групи, у тому числі: заборонити перешкоджати нормальній господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" та/або суборендарям, які орендують частини зазначеного приміщення шляхом блокування та/або перекриття входів/виходів, відключення від систем інженерних комунікацій (електропостачання, водопостачання, водовідведення тощо), утруднення в будь-який спосіб доступу до зазначеного приміщення представників товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", суборендарів та фізичних осіб-відвідувачів до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили; заборонено товариству з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" та будь-яким іншим особам за їх дорученням чи вказівкою, чи без такої, вчиняти дії, пов`язані із вилученням із користування товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" нежитлового приміщення, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1А), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога (Велика окружна), 4, та місцями загального користування на першому поверсі та вхідної групи, до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили; заборонено товариству з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо та будь-яким іншим особам за їх дорученням чи вказівкою, чи без такої, вчиняти будь-які дії, пов`язані з передачею нежитлового приміщення, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1А), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога (Велика окружна), 4, та місць загального користування на першому поверсі та вхідної групи, в оренду третім особам, у тому числі щодо укладання з третіми особами договорів щодо надання прав на користування зазначеним нежитловим приміщенням, до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду Київської області від 30.07.2018 зупинено провадження у справі № 911/690/18 до набрання законної сили рішенням у справі Господарського суду м. Києва № 910/1543/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина 1 статті 16 ЦК України).

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються зі ст. 20 Господарського кодексу України, визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Відповідно до положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його «ефективність» з точки зору ст. 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 Рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2015).

Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України у справі №914/1128/16, постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №923/970/16, від 07.03.2018 у справі №910/6004/17, від 13.03.2018 у справі №910/8190/17.

Враховуючи характер спірних правовідносин, зміст суб`єктивного права, за захистом якого звернувся позивач (заборонити товариству з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" чинити перешкоди товариству з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" у користуванні майном), суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений частиною другою статті 16 ЦК України, він не буде мати правових наслідків, а відповідно, не призведе до реального захисту прав позивача.

За таких обставин, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним засобом захисту та не відповідає змісту порушеного права, за захистом якого звернувся позивач, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 1 статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ч.1 ст. 79, ст. 129, ст.ст. 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 03.10.2019 року.

Суддя С.М. Мудрий