ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2019 р. Справа№ 910/708/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Калатай Н.Ф.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання: Гуцал О.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 17.09.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 21.06.2019 (повний текст складено 08.07.2019)

у справі №910/708/19 (суддя Баранов Д.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Автопоставка 3000"

до Комунального підприємства

"Шляхово-експлуатаційне управління

по ремонту та утриманню автомобільних шляхів

та споруд на них Голосіївського району" м. Києва

про стягнення 390000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000" (далі - позивач, ТОВ "Автопоставка 3000") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва" (далі - відповідач) про стягнення 390 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку з ненаданням відповідачем заявки на поставку товару за Договором №361 на закупівлю товарів за державні кошти від 01.11.2018, від дати отримання якої обчислюється строк виконання позивачем свого обов`язку поставити відповідачу товар, позивачу були завдані збитки у формі упущеної вигоди у сумі 390000,00 грн., так як товар, передбачений умовами договору, позивач повинен був поставити за ціною саме 390 000,00 грн. (відповідно до п. 3.1 договору).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 у справі №910/708/19 у позові відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що ТОВ "Автопоставка 3000" не доведено суду належними та допустимими засобами доказування наявності таких елементів складу цивільного правопорушення як збитки, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Будь-яких доказів того, що позивач дійсно поніс витрати в розмірі 345000,00 грн. на придбання товару, що мав би бути поставлений відповідачу матеріали справи не містять. Також, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості тверджень позивача про невиконання відповідачем свого обов`язку з надання заявки на поставку товару, оскільки такого обов`язку умовами Договору №361 на закупівлю товарів за державні кошти від 01.11.2018 не встановлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "Автопоставка 3000" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 повністю та ухвалити нове, яким вимоги позивача про стягнення 390 000,00 грн. задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення Господарським судом міста Києва допущено порушення норм матеріального та процесуального права, не було враховано правові норми Цивільного та Господарського кодексів. Зокрема, апелянт вказує, що відповідачем було порушено п.9.1 договору №361, що є самостійною та окремою підставою, внаслідок чого відповідач поніс збитки у формі упущеної вигоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2019, апеляційну скаргу ТОВ "Автопоставка 3000" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Зубець Л.П., судді Мартюк А.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/708/19 за апеляційною скаргою ТОВ "Автопоставка 3000" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 та призначено до розгляду на 17.09.2019.

Розяснено відповідачу право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого п. 3 резолютивної частини зазначеної ухвали.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

17.09.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Автопоставка 3000" надійшла заява про врахування судових витрат, в якій позивач просить вирішити долю судових витрат на сплату судового збору та правничу допомогу, яка надана адвокатом.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2019, у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, апеляційну скаргу ТОВ "Автопоставка 3000" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 справу №910/708/19 за апеляційною скаргою ТОВ "Автопоставка 3000" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 прийнято до провадження у складі вказаної вище колегії суддів.

У судове засідання 17.09.2019 з`явились представники сторін.

Представник позивача у судовому засіданні 17.09.2019 апеляційну скаргу підтримав повністю, просив її задовольнити та скасувати рішення місцевого суду. Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 17.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 01.11.2018 між КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва" (замовник) та ТОВ "Автопоставка 3000" (постачальник) укладено Договір №361 на закупівлю товарів за державні кошти, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у період дії договору на підставі письмових заявок (додаток №2) замовника, поставити замовнику товар: Код за ДК 021:2015 - 34210000-2 Кузови транспортних засобів (автомобільна кабіна МАЗ 5551 першої комплектності, кузов МАЗ 5551), Лот 1 - Автомобільна кабіна МАЗ5551 першої комплектності (товар), а замовник - прийняти і оплатити поставлений товар.

Згідно з п.3.1 Договору №361 на закупівлю товарів за державні кошти від 01.11.2018 сума цього договору становить 390 000,00 грн.

Відповідно до п.5.1 Договору №361 на закупівлю товарів за державні кошти від 01.11.2018 строк поставки товару - протягом 2018 року.

Поставка товару здійснюється виконавцем протягом 30 календарних днів з дня надання заявки (Додаток №2) замовником. За порушення терміну поставки товару за цим договором постачальник несе відповідальність згідно умов даного договору та чинного законодавства України (п.5.2 Договору №361 на закупівлю товарів за державні кошти від 01.11.2018).

Відповідно до п.5.5 Договору №361 на закупівлю товарів за державні кошти від 01.11.2018 заявка (Додаток №2) замовника на товар передається постачальнику засобами факсимільного або електронного зв`язку на електронну адресу .

Пунктом 10.1 Договору №361 на закупівлю товарів за державні кошти від 01.11.2018 цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2018, а в частині фінансових зобов`язань та поставки товару - до повного їх виконання.

При цьому, позивач зазначає, що в свою чергу з метою виконання ним умов Договору №361 на закупівлю товарів за держані кошти від 01.11.2018, 14.11.2018 ним з Фізичною особою-підприємцем Костькіним Максимом було укладено Договір поставки товару №150/18, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно здійснити оплату його вартості на умовах даного договору.

Положеннями п.1.2 Договору поставки товару №150/18 від 14.11.2018 передбачено, що предметом постачання є автомобільні кабіни МАЗ 5551 першої комплектності найменування (номенклатура, асортимент), кількість, ціна за одиницю зазначені в Специфікації.

Згідно з п.3.2 Договору поставки товару №150/18 від 14.11.2018 сума цього договору становить 345 000,00 грн.

За умовами п.4.1 Договору поставки товару №150/18 від 14.11.2018 строк поставки товару - протягом 15 календарних днів з дня надання заявки покупцем до 31.12.2018.

05.12.2018 позивач звернувся до відповідача із листом вих. №204/12-18 від 05.12.2018, в якому вимагав надіслати ТОВ "Автопоставка 3000" заявку щодо поставки товару за Договором №361 на закупівлю товарів за державні кошти від 01.11.2018.

Вказаний лист був отриманий відповідачем 17.12.2018, що підтверджується інформацією з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія телеграми, надісланої 05.12.2018 відповідачу, в якій позивач вимагав відповідача надати заявку на поставку товару за Договором №361 на закупівлю товарів за державні кошти від 01.11.2018.

Позивач вказує на те, що у зв`язку з ненаданням відповідачем заявки на поставку товару за Договором №361 на закупівлю товарів за державні кошти від 01.11.2018, від дати отримання якої обчислюється строк виконання ТОВ "Автопоставка 3000" свого обов`язку поставити КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва" товар, позивачу були завдані збитки у формі упущеної вигоди у сумі 390 000,00 грн.

Враховуючи викладені обставини, позивач у позовній заяві просив суд стягнути з відповідача збитки (упущену вигоду) у розмірі 390 000,00 грн. (вартість товару, вказану у п. 3.1 Договору №361 на закупівлю товарів за державні кошти від 01.11.2018).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції на правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність та недоведеність позовних вимог, з огляду на наступне.

Так, за змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Приписами ч.1 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" Договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено приписами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Зазначена норма кореспондується з положеннями статей 224, 225 ГК України.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

Як правильно зазначено місцевим судом, вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, позивач повинен довести, що за звичайних обставин він мав реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу.

При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність відповідача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Позивач зазначив у позовній заяві, що відповідач не виконав свого зобов`язання та не подав позивачу заявку на поставку товару, у зв`язку з чим позивачем були понесені збитки у розмірі 390 000,00 грн. (так як позивач зобов`язаний поставити відповідачу товар протягом 30 днів з дня надання заявки).

Однак колегія суддів, проаналізувавши зміст Договору №361, погоджується з висновком місцевого суду про відсутність обов`язку відповідача за договором подавати заявки на поставку товару позивачу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо необґрунтованості тверджень позивача про невиконання відповідачем свого обов`язку з надання заявки на поставку товару.

З урахуванням п.1.4. Договору №361, бюджетні зобов`язання за даним договором виконуються у разі наявності та межах відповідних бюджетних асигнувань на 2018 рік.

Відповідно до п.3.4. Договору №361 бюджетні зобов`язання за договором виконуються у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань.

В свою чергу, позивачем не було доведено належними та допустимими засобами доказування факту наявності у відповідача відповідних бюджетних асигнувань на 2018 рік, що б дали останньому змогу для можливості виконання зобов`язань.

Також, як вірно встановлено місцевим судом, що умовами договору передбачено можливість зменшення суми (ціни) договору в залежності від реальної потреби. За таких підстав, суд правомірно зробив висновок про недоведеність твердження позивача про імовірний прибуток у розмірі 390 000,00 грн.

Крім того, твердження позивача що його прибуток (дохід) міг би становити 390 000,00 грн. (у випадку поставки товару відповідачу), не узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами, оскільки позивач повинен був би сплатити Фізичній особі-підприємцю Костькіну Максиму грошові кошти у розмірі 345000,00 грн., що по суті зменшує його прибуток (дохід) до суми в 45 000,00 грн.

В додаток до наведеного, будь яких доказів того, що ТОВ "Автопоставка 3000" дійсно були понесені витрати в розмірі 345 000,00 грн. на придбання товару, що мав би бути поставлений відповідачу матеріали справи не містять.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність належними та допустимим доказами наявності у позивача права на задоволення своїх вимог.

За таких обставин, аргументи апелянта суд визнає такими, що суперечать нормам матеріального права та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Доводи апеляційної скарги не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Крім цього, враховуючи приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга ТОВ "Автопоставка 3000" є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм ГПК України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

У відповідності до частин 1-4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, покладаються на апелянта в порядку ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 у справі №910/708/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 у справі №910/708/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000".

4. Матеріали справи №910/708/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 26.09.2019.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді Н.Ф. Калатай

А.І. Мартюк