ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"02" жовтня 2019 р. Справа № 918/454/19

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Бучинська Г.Б., перевіривши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Малиновського Ігоря Володимировича на рішення від 22.08.19р. господарського суду Рівненської області, ухваленого суддею Качур А.М. (повний текст складено 27.08.19) у справі

за позовом Малого приватного підприємства "Моріон"

до Фізичної особи-підприємця Малиновського Ігоря Володимировича

про стягнення неустойки в сумі 14721, 60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство "Моріон" звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Малиновського І.В. про стягнення неустойки в сумі 14721,6 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.08.19 р. позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 22.08.19 року у справі № 918/454/19, припинити справу № 918/454/19, постановити окрему ухвалу щодо Господарського суду Рівненської області.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Проте, до апеляційної скарги відповідачем не додані докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги до господарського суду визначено Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

За приписами п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку судового збору у розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Таким чином, при подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянту належало сплатити 2881,5 грн.

Як вбачається з матеріалів поданої апеляційної скарги, всупереч наведеним вище вимогам чинного законодавства, скаржником при зверненні до суду апеляційної інстанції не було долучено доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

Також, суддя-доповідач зазначає, що прохальна частина апеляційної скарги містить вимогу про скасування оскаржуваного рішення та припинення справи № 918/454/19. У відповідності до норм Господарського процесуального кодексу України (редакція від 15.12.17), глави 9, перелік судових рішень, що ухвалюються за результатами розгляду справи, не передбачає судового рішення про припинення справи. У зв`язку з чим суд пропонуватиме апелянту уточнити вимоги апеляційної скарги щодо рішення, яке, на думку скаржника, повинно бути ухвалене за результатом апеляційного перегляду.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суддя-доповідач у справі дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст. 258 ГПК України, що відповідно до ст. 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме наданням належних доказів сплати судового збору.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Малиновського І.В. на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.08.19 р. у справі №918/454/19 - залишити без руху.

2. Надати скаржнику 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків (відсутність доказів сплати судового збору в сумі 2881,5 грн.). У визначений судом 10-денний строк надати через канцелярію суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

У разі невиконання вимог п. 2 даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

3.Запропонувати скаржнику - ФОП Малиновському І.В. уточнити вимоги апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.08.19 у справі № 918/454/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя Бучинська Г.Б.