номер провадження справи 33/127/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 Справа № 908/1762/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченко М.В.,

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/1762/19

За позовом: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (вул. Сталеварів, 14, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код 00130926)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Спецстальелектрочормет (вул. Зейська, 7, м. Запоріжжя, 69008, ідентифікаційний код 20481964)

про стягнення 2339,13 грн.

За участю представників сторін:

представник позивача Капуста А.М., довіреність № 55 від 01.01.2019 р.;

представник відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області 16.07.2019 р. надійшла позовна заява (вих. № 33-33/11933 від 16.07.2019 р.) Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Спецстальелектрочормет про стягнення заборгованості в сумі 2339,13 грн. за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в червні 2018 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2019 р. справу № 908/1762/19 передано на розгляд судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.07.2019 р. вказану позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі.

До господарського суду від Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.08.2019 р. позовна заява прийнята до розгляду суддею Мірошниченко М.В., відкрите провадження у справі № 908/1762/19 за правилами спрощеного позовного провадження, якій присвоєно номер провадження 33/127/19, судове засідання призначене на 03.09.2019 р.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.09.2019 р. на підставі ст.. 262 ГПК України у судовому засіданні оголошено перерву до 30.09.2019 р.

У судове засідання 30.09.2019 р. з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, причини неявки суду невідомі.

У судовому засіданні 30.09.2019 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які мотивовано порушенням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії № 1062 від 01.07.2004 р. в частині своєчасної оплати рахунків за перевищення договірної величини електроспоживання в червні 2018 року на загальну суму 2339,13 грн. Позов заявлено на підставі на ст.ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 275, 276 Господарського кодексу України.

Присутній у судовому засіданні 03.09.2019 р. представник відповідача проти позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити. У письмовому запереченні, яке надійшло до суду 28.08.2019 р., зазначив, що з 11.06.2018 р. взаємовідносини між сторонами регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, одночасно Правила користування електричною енергією, норми яких передбачають обов`язкову відповідальність споживача за перевищення договірних обсягів споживання електроенергії та потужності (у вигляді сплати постачальнику двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини) втрачають чинність. У договорі відсутній п. 5.5. До підписання додаткової угоди № 10, якою пункт 5.5 викладений у новій редакції, цей пункт був відсутній, не був введений в дію цією угодою і тому відповідач вважає цей пункт відсутнім у договорі № 1062. Про неналежність договору № 1062 від 01.07.2004 р. нормам чинного законодавства відповідач повідомив позивача листом № 93 від 30.10.2017 р. Але договір не був скоригований до чинного законодавства. Позивач порушив норму в частині повідомлення про відмову в коригуванні договірної величини, так як лист був отриманий 06.07.2018 р., відправлений 04.07.2018 р., тобто через 14 днів. Відповідач 22.06.2018 р. перерахував кошти позивачу за додатково заявлений обсяг у сумі 3200 грн. за 1500 кВт. Оскільки позивач ці кошти не повернув, то взяв на себе обов`язок по постачанню додаткового обсягу електроенергії за червень 2018 р. на рівні 1500 кВт.

У судове засідання 30.09.2019 р. представник відповідача не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується відповідною розпискою. Також копія ухвали суду від 03.09.2019 р. була направлена на адресу відповідача.

Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, які надавалися у попередньому судовому засіданні, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2004 р. між Відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго, новим найменуванням якого згідно п. 1.1 нової редакції статуту ПАТ Запоріжжяобленерго є Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго (постачальник електричної енергії, позивач), та Товариством з обмеженою відповідальністю Спецстальелектрочормет (споживач, відповідач) укладений договір № 1062 про постачання електричної енергії.

Згідно розділу 1 «Предмет договору» (в редакції додаткової угоди № 4 від 01.04.2006 р.) постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до розділу 2 договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), Правилами улаштування електроустановок (ПУЕ) та технічними умовами.

Пунктом 5.1 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 01.04.2006 р.) сторони врегулювали, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1 листопада поточного року надає постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії за формою додатка № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, у двох екземплярах, оформлених зі своєї сторони.

Договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно з пунктом 5.1 цього договору обсягів (п. 5.2).

Згідно підписаного між сторонами додатку № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, відповідачу на червень 2018 р. узгоджено 0,5 тис. кВт.год. обсягу споживання електроенергії.

Договір згідно п. 9.7 набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2004 р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною з сторін не буде заявлено про припинення його дії.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернувся до позивача з листом від 20.06.2018 р. вих. № 25, відповідно до якого у зв`язку зі збільшенням об`єму робіт без зміни графіку роботи на встановленій для використання потужності, зазначеної у договорі, просив провести коригування договірної величини споживання електроенергії по договору № 1062 від 01.07.2004 р. на червень 2018 р. до рівня 2000 кВт.год. Зазначено, що оплату гарантує. Даний лист згідно зі штампом вхідної кореспонденції отриманий позивачем 22.06.2018 р. за вхідним номером 16151/007-41.

Письмовим повідомленням від 26.06.2018 р. вих. № 007-41/10284 позивач відмовив відповідачу в проведенні коригування договірної величини споживання електричної енергії червня місяця 2018 року та підтвердив раніше узгоджений обсяг постачання електричної енергії на рівні 0,500 тис. кВт.год. Відмова мотивована тим, що відповідно до п. 5.5 договору кінцевий термін звернення за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії на червень 2018 р. є 21.06.2018 р. Заява щодо коригування договірної величини споживання електроенергії на червень 2018 р. на адресу енергопостачальної компанії надійшла та зареєстрована 22.06.2018 р. № 16151/007-41, що є порушенням термінів звернення, не відповідає умовам договору про постачання електричної енергії.

Даний лист був направлений відповідачу 04.07.2018 р., що підтверджується поштовим реєстром.

Згідно підписаного сторонами акту про спожиту потягом розрахункового періоду активну електричну енергію ТОВ Спецстальелектрочормет за червень 2018 року, відповідачем спожито електроенергії 1628 кВт./год.

Позивач виставив відповідачу рахунок № 1062/6п від 10.07.2018 р. на суму 2339,13 грн., як додаток до основного рахунку за червень 2018 р. плата за перевищення договірної величини електроспоживання без ПДВ за договором № 1062.

Рахунок був направлений відповідачу поштою 12.07.2018 р.

У листі від 07.07.2018 р. вих. № 33 відповідач зазначив, що не згоден з заборгованістю за перевищення договірних величин червня 2018 р. у сумі 2339,13 грн., оскільки сума за додатковий об`єм заявленої електроенергії була сплачена у червні 2018 р. Лист був направлений в обленерго 19.06.2018 р., однак, оскільки обленерго вхідна кореспонденція не реєструється, то відповідач не може довести направлення листа. 20.07.2018 р. відповідачем була сплачена сума 4000,00 грн. за заявлений додатковий об`єм електроенергії, яка повернута не була до закінчення розрахункового періоду, тобто була зарахована як сума за додатково заявлений об`єм, як зазначено у платіжному дорученні.

Листом від 13.08.2018 р. вих. № 007-41/12671 позивач щодо нарахування штрафної санкції за перевищення договірних величин електроспоживання червня місяця 2018 року повідомив відповідача, що заява від останнього щодо коригування (збільшення) договірної величини червня 2018 р. надійшла та зареєстрована 22.06.2018 р., що є порушенням термінів звернення та не відповідає умовам договору, оскільки у червні 2018 р. кінцевим терміном звернення є 21 число місяця. З посиланням на п. 16 додатку № 4 до договору зазначив, що здійснена споживачем попередня оплата додатково заявлених обсягів споживання електроенергії зараховується постачальником у рахунок платежів наступних розрахункових періодів, або в рахунок погашення заборгованості з найдавнішим терміном її виникнення. Відповідальність споживача щодо сплати енергопостачальнику двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини передбачена умовами договору. Пропонував відповідачу сплатити раніше виставлений рахунок від 10.07.2018 р. № 1062/6п на суму 2339,13 грн. у встановлені договором терміни.

Також позивач звернувся до відповідача з претензією від 22.04.2019 р. щодо сплати 2339,13 грн. боргу за перевищення договірних величин споживання електроенергії у червні 2018 р.

Оскільки відповідач плату за перевищення договірної величини електроспоживання у червні 2018 р. не сплатив, позивач звернувся до господарського суду з позовом, за яким відкрите провадження у даній справі.

Вирішуючи спір суд враховує таке.

Між сторонами в справі виникли правовідносини на підставі договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу.

Загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. Пропозиції абонента щодо кількості та видів енергії, строків її відпуску є пріоритетними за наявності виробничих можливостей у енергопостачальника (ч.ч. 1, 2 ст. 276 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Згідно ст. 58 Закону України Про ринок електричної енергії споживач зобов`язаний дотримуватися нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що він скористався своїм правом на збільшення договірних величин споживання електричної енергії у червні 2018 р., сплатив кошти за додатково заявлений обсяг електроенергії.

За умовами п. 3.2.1 договору № 1062 від 01.07.2004 р. споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії у порядку, визначеному умовами розділу 5 цього договору.

Зміна обсягу договірного споживання електричної енергії фактично є зміною умов договору, що відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до п. 5.5 (у редакції додаткової угоди № 10 від 01.09.2013 р.) споживач, надавши обґрунтування, має право не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду звернутися (письмово) до постачальника електричної енергії за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії. Звернення споживача щодо коригування договірної величини протягом поточного розрахункового періоду розглядається постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури. Коригування договірної величини споживання електричної енергії у розрахунковому періоді в сторону збільшення проводиться тільки за умови здійснення у порядку, передбаченому п. 16 додатку № 4, попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником електричної енергії відповідної заяви споживача у встановлений термін. Постачальник має право відмовити споживачу в коригуванні договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов`язань щодо оплати електричної енергії за договором, у тому числі у разі недотримання умов п. 16 додатку № 4 договору щодо оплати додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії та терміну звернення за коригуванням. Скориговані договірні величини доводяться споживачу постачальником електричної енергії письмовим повідомленням.

Відповідач заперечив проти наявності у договорі № 1062 пункту 5.5 з підстав, що зазначалися вище. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки додаткова угода № 10 від 01.09.2013 р. про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 1062 від 01.07.2004 р., якою викладений пункт 5.5, підписана представниками сторін договору (з боку ТОВ «Спецстальелектрочормет» - генеральним директором Кузьменком С.В.), підписи яких скріплені круглими печатками юридичних осіб. Додаткова угода № 10 не містить зазначення того, що пункт 5.5, викладений у додатковій угоді, не вступає в силу, зобов`язання сторін за договором № 1062 не стосуються цього пункту, тощо. Відсутність пункту 5.5 у договорі до укладення сторонами додаткової угоди № 10, не свідчить про те, що даний пункт, або будь-який інший, не можуть бути викладені сторонами в іншій редакції, договір не може бути доповнений іншими положеннями (пунктами).

Згідно приписів ч.ч. 1, 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК).

Враховуючи наведені приписи законодавства, суд вважає встановленим факт, що договір № 1062 від 01.07.2004 р. діяв у редакції внесених до нього змін, у тому числі й додатковою угодою № 10 від 01.09.2013 р.

Посилання відповідача на лист від 30.10.2017 р. вих. № 93 не спростовує висновків суду, оскільки відповідач не був позбавлений можливості звернутися до іншої сторони договору (позивача) з пропозицією внесення змін до договору, а у разі відмови до суду. Доказів такого звернення до позивача відповідач суду не подав, до суду з відповідним позовом не звертався. Крім того, у матеріалах справи відсутній доказ направлення/вручення позивачу листа від 30.10.2017 р. вих. № 93.

Відповідно до п. 16 додатку № 4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію (у редакції додаткової угоди № 11 від 14.04.2016 р.) у разі необхідності коригування (збільшення) договірної величини споживання електричної енергії протягом розрахункового періоду відповідно до п. 5.5 договору, споживач самостійно зобов`язаний здійснити попередню оплату обсягів споживання електричної енергії, що потребуються додатково. В призначенні платежу за додатково заявлені обсяги споживання електричної енергії зазначається: Оплата додатково заявлених обсягів активної електричної енергії за ___ (розрахунковий період). У разі відмови постачальника в коригуванні споживачу договірних величин в поточному розрахунковому періоді у зв`язку з порушенням споживачем порядку коригування договірних величин відповідно до умов п. 5.5 договору, цього пункту та (або) інших умов договору щодо оплати електроенергії, здійснена споживачем попередня оплата додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії зараховується постачальником у рахунок платежів наступних розрахункових періодів, або в рахунок погашення існуючої заборгованості із найдавнішим терміном її виникнення.

З урахуванням умов договору № 1062 від 01.07.2004 р., для отримання коригування договірних величин електроспоживання на червень 2018 р. ТОВ Спецстальелектрочормет, як споживач, повинно було здійснити попередню оплату додатково заявлених обсягів та звернутися до постачальника із заявою про коригування договірних величин не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду.

Розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця (п. 1 додатку № 4 в редакції додаткової угоди № 11 від 14.04.2016 р.).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач листом від 20.06.2018 р. вих. № 25, який позивач отримав 22.06.2018 р., звернувся до постачальника електричної енергії про коригування (у сторону збільшення) договірної величини споживання електричної енергії у червні 2018 року. Тобто, відповідач звернувся до позивача з порушенням встановленого пунктом 5.5 договору строку, оскільки останнім днем звернення з відповідною заявою було 21.06.2018 р. (з урахуванням неробочих та святкових днів 24, 28-30 червня).

Доказів письмового звернення за коригуванням договірної величини споживання електроенергії у червні 2018 року у строк, встановлений пунктом 5.5 договору, матеріали дійсної справи не містять та відповідачем суду не подано.

Таким чином, за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду червня 2018 р. відповідачем не було виконано обов`язкової умови щодо письмового звернення про коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Оскільки відповідач порушив вказані вище умови договору № 1062, позивач, скориставшись своїм правом, правомірно відмовив у коригуванні договірної величини споживання електричної енергії у червні 2018 р.

Згідно матеріалів справи, відповідач за платіжним дорученням № 60 від 22.06.2018 р. перерахував позивачу 3200,00 грн. з призначенням платежу: «за додатковий обсяг спожитої е/е у червні 2018 р. згідно рах. № 1062/6а від 31.04.18 р. (договір № 1062 від 01.07.2004 р.) з ПДВ 20% - 533,33 грн.».

Відповідно до довідки позивача від 12.09.2019 р. вих. № 007-065/129, вказані вище кошти (3200,00 грн.) відповідно до п. 16 додатку № 4 до договору № 1062 були використані за фактично спожиту активну електричну енергію у червні місяці 2018 року.

Згідно п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 договору споживач зобов`язався: виконувати умови цього договору; дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору і додатком № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», додатком № 2 «Порядок визначення та коригування граничних величин»; оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 4 Порядок розрахунків та № 5 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії.

У відповідності по п. 6 додатку № 4 (в редакції додаткової угоди № 11 від 14.04.2016 р.) за підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних наданого споживачем «Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» з урахуванням сум платежів, що надійшли від споживача.

Згідно п. 7 даного додатку, у разі перевищення споживачем договірної величини споживання електричної енергії, що визначається постачальником при підбитті підсумків розрахункового періоду на основі «Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію», сума платежу для остаточного розрахунку збільшується на величину вартості, визначеної виходячи з середньозваженого тарифу, різниці фактично спожитої та договірної величин споживання електричної енергії.

Споживач зобов`язаний, згідно п. 10 додатку № 4, у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка, здійснити оплату рахунка, що направляється йому постачальником електричної енергії. Датою отримання рахунка вважається: при направленні рекомендованим листом дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту 3 дні, по області 5 днів, по Україні 7 днів).

Як зазначалося вище, між сторонами у справі без зауважень та заперечень підписаний та скріплений круглими печатками акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію ТОВ «Спецстальелектрочормет», згідно якого спожито електроенергії 1628 кВт./год., відповідно спожито електроенергії на 1128 кВт./год. більше, ніж встановлено договором.

Позивач виставив відповідачу рахунок № 1062/6п від 10.07.2018 р. на суму 2339,13 грн., як плату за перевищення договірної величини електроспоживання за червень 2018 р. Рахунок направлений відповідачу поштою 12.07.2018 р.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач суму, зазначену в рахунку № 1062/6п від 10.07.2018 р., не оплатив, заборгованість становить 2339,13 грн.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у червні 2018 року в сумі 2339,13 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача спростовуються викладеними вище нормами законодавства.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 1921,00 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Спецстальелектрочормет (69008, м. Запоріжжя, вул. Зейська, буд. 7, ) на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ) 2339 (дві тисячі триста тридцять дев`ять) грн. 13 коп. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в червні 2018 року, 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 02 жовтня 2019 р.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.В. Мірошниченко