СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. Справа № 917/1074/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (ордер на надання правової допомоги серії ПТ №101403 від 19.08.2019, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 03.06.2011 №975); ОСОБА_2 за довіреністю від 15.01.2019 №02-28/107,

відповідача ОСОБА_3 за довіреністю від 25.10.2018 №29, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 17.01.2019 №2542,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Груп" (вх.№2216 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 15.05.2019 у справі №917/1074/18

за позовом ОСОБА_4 сільської ради, с. Щербані, Полтавського району, Полтавської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Груп", с. Щербані, Полтавського району, Полтавської області,

про зобов'язання укласти попередні договори оренди земельної ділянки та стягнення збитків, завданих фактичним використанням земельних ділянок комунальної власності в сумі 318618,12 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 15.05.2019 у справі №917/1074/18 (суддя Солодюк О.В.) позов задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Арсенал Груп" на користь ОСОБА_4 сільської ради 20 665,07 грн. грошових коштів за фактичне користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: вул. Щербанівський шлях, 6/1 Б, с. Щербані, Полтавський район, Полтавська область; стягнуто з ТОВ "Арсенал Груп" на користь ОСОБА_4 сільської ради 68157,80 грн. грошових коштів за фактичне користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: вул. Щербанівський шлях, 6/2 Б, с. Щербані, Полтавський район, Полтавська область; стягнуто з ТОВ "Арсенал Груп" на користь ОСОБА_4 сільської ради 1 762, 00 грн. витрат по сплаті судового збору; в решті вимог відмовлено.

ТОВ "Арсенал Груп" з рішенням не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 15.05.2019 у справі №917/1074/18, яким позовну заяву ОСОБА_4 сільської ради про стягнення збитків, завданих фактичним використанням земельних ділянок в розмірі 318618,12 грн. задоволено частково. Прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 сільській раді у стягненні збитків заподіяних фактичним використанням земельних ділянок ТОВ "Арсенал Груп" у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що станом на 15.05.2019 земельні ділянки, за безпідставне використання яких з ТОВ «Арсенал Груп» стягнуто кошти, не є сформованим обєктом цивільних прав і формування вказаних земельних ділянок не відбувається з причин, що не залежать від апелянта.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Груп" на рішення господарського суду Полтавської області від 15.05.2019 у справі №917/1074/18. Призначено справу №917/1074/18 до розгляду на 05.09.2019 о 14:15 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 7333 від 05.08.2019), в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду Полтавської області від 15.05.2019 залишити без змін.

ОСОБА_4 сільською радою подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№7892 від 21.08.2019), в якому заявник просить забезпечити участь представника позивача ОСОБА_4 сільської ради у судовому засіданні, що призначене на 05.09.2019 о 14:15 у режимі відеоконференції. Визначити Господарський суд Полтавської області, як суд, який зобовязаний організувати проведення відеоконференції під час вищевказаного судового засідання.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2019 у звязку з відпусткою судді Крестьянінова О.О. та судді Пуль О.А. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Здоровко Л.М., судді Тарасової І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.08.2019 задоволено заяву ОСОБА_4 сільської ради про участь у судовому засіданні у справі №917/1074/18 в режимі відеоконференції. Доручено Господарському суду Полтавської області забезпечити проведення судового засідання, що відбудеться 05.09.2019 о 14:15 год. в режимі відеоконференції.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2019 у звязку з відпусткою судді Тарасової І.В. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Бородіної Л.І., судді Здоровко Л.М.

В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 05.09.2019 оголошено перерву до 01.10.2019.

В судовому засіданні у режимі відеоконференції 01.10.2019 представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, рішення господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 сільській раді у стягненні збитків, заподіяних фактичним використанням земельних ділянок ТОВ "Арсенал Груп" у повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Відповідач є власником нерухомого майна загальною площею 4878,1 кв. м. за адресою: вул. Щербанівський шлях, 6/1 Б, с. Щербані Полтавського району Полтавської області та нерухомого майна загальною площею 1519,1 кв. м. за адресою: вул. Щербанівський шлях, 6/2 Б, с. Щербані Полтавського району Полтавської області.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна від 14.05.2018 вбачається, що право власності на нежитлові приміщення загальною площею 4878,1 кв.м. виникло в ТОВ Арсенал Груп на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.2016 p., (дата державної реєстрації права власності в Державному реєстрі 10.02.2016); на нежитлові приміщення площею 1177,8 кв.м. та 341,3 кв. м. на підставі договору купівлі-продажу від 13.05.2016 (дата державної реєстрації права власності в Державному реєстрі 13.04.2017).

Відомості про правовстановлюючі документи на право власності або користування земельними ділянками, на яких розміщені вищезазначені об'єкти нерухомості, відсутні.

Рішенням восьмої сесії 7 скликання ОСОБА_4 сільської ради від 02.06.2016р. за клопотанням відповідача встановлено ТОВ Арсенал Груп плату за землю у вигляді земельного податку в сумі 35 707,09 грн за користування земельною ділянкою площею 1,3007 га, до дати укладення договору оренди (т. 1 а.с. 126).

09.08.2016 десятою сесії 7 скликання ОСОБА_4 сільської ради Полтавського району Полтавської області прийнято рішення про надання ТОВ Арсенал Груп дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,3007 га, землі промисловості, для складських та підсобних приміщень в с.Щербані, вул. Щербанівський шлях, 6/1 Б на території ОСОБА_4 сільської ради Полтавського району Полтавської області. ТОВ Арсенал Груп подати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки до сільської ради для розгляду та затвердження в установленому законом порядку (п. 2 рішення) (т. 1 а.с. 123).

24.01.2017 сімнадцятою сесією 7 скликання ОСОБА_4 сільської ради за заявою ОСОБА_5 (власника нежитлових приміщень), надано дозвіл останньому на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,8614 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних, допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в с.Щербані, вул. Щербанівський шлях, 6/1 Б на території ОСОБА_4 сільської ради (т. 1 а.с. 118).

12.05.2017 надійшла заява ТОВ Арсенал Груп про надання дозволу на розробку проекту землеустрою до позивача, в якій зазначено, що новим власником нежитлових приміщень, що розміщуються на земельній ділянці площею 0,8614 га за адресою: с. Щербані, вул. Щербанівський шлях, 6/1 Б на території ОСОБА_4 сільської ради стало ТОВ Арсенал Груп, що підтверджується Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.04.2017 №85691264. Враховуючи зміни, що відбулися, відповідач просив внести зміни в рішення ОСОБА_4 сільської ради від 24.01.2017 та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під нежитловими будівлями, що знаходяться в приватній власності новому власнику - ТОВ Арсенал Груп щодо земельної ділянки площею 0,8614 га за адресою: с.Щербані, вул. Щербанівський шлях, 6/1 Б Полтавського району Полтавської області.

Згідно відомостей ОСОБА_5 з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.04.2017 р. №85691264, доданого до звернення (том 1 а.с.132,133), відповідачем набуто право приватної власності на склад масел та хімікатів (корпус №23) літ. О-I загальною площею 1177, 8 кв. м. та ДОК (корпус №32) літ. П-1 загальною площею 341,3 кв. м. (дата державної реєстрації 13.04.2017).

08.06.2017 рішенням двадцятої сесії 7 скликання ОСОБА_4 сільської ради на підставі звернення відповідача скасовано рішення 17 сесії 7 скликання ОСОБА_4 сільської ради від 24.01.2017 про надання ОСОБА_5 (колишньому власнику нежитлових приміщень) дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,8614 га (а.с. 119 том 1).

Рішенням двадцятої сесії 7 скликання ОСОБА_4 сільської ради від 08.06.2017 р. надано дозвіл ТОВ Арсенал Груп на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,8614 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних, допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в с. Щербані, вул. Щербанівський шлях, 6/1 Б на території ОСОБА_4 сільської ради Полтавського району Полтавської області (т. 1, а.с.120).

22.05.2018 рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради №34, присвоєно адресу: с. Щербані, вул. Щербанівський шлях, 6/2 Б, земельній ділянці площею 0,8614 га, яка знаходиться в користуванні відповідача (т. 1 а.с. 121,122).

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради від 31.05.2018 №41 створено комісію по визначенню та відшкодуванню збитків у сфері земельних відносин (т. 1 а.с. 107,) та визначено її склад (додаток №1).

04.07.2018 комісією обстежено земельні ділянки площею 1,25 га, площею 0,8614 га, про що складено акти № 3, 5. В ході обстеження встановлено, що на земельних ділянках розміщені нежитлові будівлі, власником яких є ТОВ "Арсенал Груп". Земельні ділянки комунальної власності перебувають у володінні та користуванні ТОВ "Арсенал Груп" без документів, що посвідчують право оренди вказаних земельних ділянок (т. 1 а.с. 111, 113).

Також 04.07.2018 комісією складено акти № 4, 6 щодо визначення та відшкодування збитків у сфері земельних відносин (т. 1 а.с. 112, 114).

28.09.2018 між ТОВ Арсенал Груп та ТОВ Севен А укладено нотаріально посвідчений договір про поділ нежитлових будівель, в результаті укладення якого ТОВ Арсенал груп виділило з майнового комплексу нежитлових будівель два окремих (зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) обєкта нерухомості:

- гараж та комплекс складів (корпус № 33). що розташований за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Щербані, вул. Щербанівський шлях, 6/1Б;

- склад масел та хімікатів (корпус № 23) та ДОК (корпус 32), що розташовані за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Щербані, вул. Щербанівський шлях. 6/2Б (т. 1 а.с. 166-169,).

01.11.2018 між ТОВ Арсенал груп та ФОП ОСОБА_6 укладено договори про розроблення проектів землеустрою №912-11/18, №911-11-/18 щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 0,8614 га та 1,3007 га (т. 1 а.с. 172-175).

Листом від 26.02.2019 № 2 відповідач направив на адресу позивача для погодження (підписання) з метою присвоєнння кадастрового номера та отримання земельної ділянки в оренду, оригінали актів погодження меж земельних ділянок, актів приймання-передачі межових знаків на зберігання від 05.02.2019, погоджених всіма особами, в т.ч. директором ТОВ Арсенал Груп, крім голови ОСОБА_4 сільської ради (т. 2 а.с.50-56).

Листом від 26.03.2019 №02-29/581 за підписом голови ОСОБА_4 сільської ради позивач просив відповідача для підписання актів погодження меж земельної ділянки та актів приймання-передачі межових знаків додати матеріали землевпорядного проектування земельних ділянок ТОВ Арсенал Груп, погоджені із суміжними землекористувачами (т. 2 а.с.66).

05.02.2019 складено акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками (землекористувачами), що розташована за адресою: Полтавський район, с. Щербані, вул. Щербанівський шлях, 6/1 Б, площею 1,1355 га та Акт приймання-передачі межових знаків на зберігання.

Відповідно до акту приймання-передачі межових знаків на зберігання, користувач земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має (п. 2, а.с. 51, том 2).

Вказаний акт погодження меж земельної ділянки погоджений всіма особами, зокрема директором ТОВ "Арсенал Груп", крім голови ОСОБА_4 сільської ради.

Зарис земельної ділянки площею 1,1355 га (т. 2 а.с. 52).

Також, 05.02.2019 складено акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками (землекористувачами), що розташована за адресою: Полтавський район, с. Щербані, вул. Щербанівський шлях, 6/2 Б, площею 0,8473 га. та акт приймання-передачі межових знаків на зберігання.

Відповідно до акту приймання-передачі межових знаків на зберігання, користувач земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має (п. 2, а.с. 54, том 2).

Вказаний акт погодження меж земельної ділянки погоджений всіма особами, зокрема, директором ТОВ "Арсенал Груп", крім голови ОСОБА_4 сільської ради.

Зарис земельної ділянки площею 0,8473 га (т. 2 а.с. 55,).

У зв'язку з користуванням відповідачем зазначених земельних ділянок без правовстановлюючих документів та без сплати орендної плати, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом про зобовfязання укласти попередні договори оренди земельних ділянок: площею 1,25 га, що знаходиться за адресою: ОСОБА_4 шлях, буд. 6/1 Б, с.Щербані, Полтавського району; площею 0,8614 га, що знаходиться за адресою: ОСОБА_4 шлях, буд. 6/2 Б, с.Щербані, Полтавського району та стягнення збитків, завданих фактичним використанням земельних ділянок комунальної власності в сумі 318 618,12 грн.

09.11.2018 позивач подав уточнену позовну заяву, яка фактично, є заявою про зменшення розміру позовних вимог, а саме позивач просить просить суд стягнути з відповідача збитки, завдані фактичним використанням земельної ділянки комунальної власності площею 1,25 га - 175 922,54 грн. та збитки, завдані фактичним використанням земельної ділянки комунальної власності площею 0,8614 га - 105978,53 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.12.2018 заява про зменшення розміру позовних вимог не суперечить законодавству прийнята до розгляду.

28.02.2019 позивачем подана заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача за користування земельною ділянкою площею 1,1355 га в період з 10.02.2016 по 04.07.2018 у розмірі 36 917,63 грн (розташована за адресою: ОСОБА_4 шлях, 6/1 Б, с. Щербані) та за користування земельною ділянкою площею 0,8473 га в період з 13.04.2017 по 04.07.2018 у розмірі 68 157,80 грн (розташована за адресою: ОСОБА_4 шлях, 6/2 Б, с. Щербані).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.03.2019 заява прийнята судом до розгляду, оскільки остання не суперечить нормам Господарського процесуального кодексу України.

15.05.2019 господарським судом Полтавської області ухвалене рішення, яким у задоволенні позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Арсенал Груп" на користь ОСОБА_4 сільської ради 20 665,07 грн. грошових коштів за фактичне користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: вул. Щербанівський шлях, 6/1 Б, с. Щербані, Полтавський район, Полтавська область; стягнуто з ТОВ "Арсенал Груп" на користь ОСОБА_4 сільської ради 68157,80 грн. грошових коштів за фактичне користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: вул. Щербанівський шлях, 6/2 Б, с. Щербані, Полтавський район, Полтавська область; стягнуто з ТОВ "Арсенал Груп" на користь ОСОБА_4 сільської ради 1762, 00 грн. витрат по сплаті судового збору; в решті вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що хоча позивачем помилково застосовано до спірних правовідносин норми, які регулюють стягнення збитків у вигляді неодержаної орендної плати за земельні ділянки у вказані періоди, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача відповідних сум коштів як безпідставно отриманого майна, оскільки відповідач без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником земельної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування землею у вигляді орендної плати, тому зобовязаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статями 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

Положеннями статті 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким згідно з частиною першою статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Зі змісту частини другої статті 120 Земельного кодексу України вбачається, що не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди, внаслідок чого її власник недоотримує дохід у вигляді орендної плати, за своїм змістом є кондикційними (зазначена позиція викладена у постановах ОСОБА_7 Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження №14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17).

Господарським судом Полтавської області встановлено, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідних земельних ділянках. Матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем права користування вказаною земельною ділянкою, зокрема укладення відповідних договорів оренди з позивачем та державної реєстрації такого права.

Отже, ТОВ "Арсенал Груп", як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, оскільки вказані відносини до моменту укладення договору оренди мають ознаки кондикційних.

Відповідно до статей 4, 86, 162 ГПК України господарські суди розглядають справи за позовами юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів та органів місцевого самоврядування, які визначають предмет (матеріально-правову вимогу) та підстави (обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а не самі лише посилання позивача на певну норму закону) позову.

При цьому господарський суд, з'ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення саме ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Отже, саме на суд покладено обов'язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 908/2552/17, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18.

Правовий механізм переходу прав на землю, повязаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України.

За приписами ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці обєкти (крім багатоквартирних будинків та обєктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Виходячи зі змісту зазначених статей, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що право власності чи право користування на відповідну земельну ділянку було зареєстровано за попередніми власниками будівель, що дало б можливість стверджувати про перехід права власності чи права користування відповідачу на земельну ділянку, на якій вони розміщені, відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України.

Таким чином, виникнення права власності на обєкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

За змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на ці положення, новий власник чи орендар земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обовязок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Однак, в матеріалах справи відсутні, сторонами не надано доказів державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Обєктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України досить широко визначає підстави виникнення зобовязань у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Втім, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, що виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом пункту 4 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим обовязок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових втрат - він зобовязується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав). На відміну від зобовязань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за п. 4 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України вина не має значення, оскільки важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Судом встановлено, що відповідач правомірно володіє лише нежитловими будівлями, розташованими на земельній ділянці вул. Щербанівський шлях, 6/1Б, вул. Щербанівський шлях, 6/2Б, с. Щербані Полтавський район, Полтавська область. Проте відповідне право щодо вказаних земельних ділянок за відповідачем не зареєстровано.

Колегія суддів зазначає, що ТОВ «Арсенал Груп» з моменту набуття права власності на нерухоме майно не вжито заходів щодо оформлення правовстановлювальних документів на земельні ділянки, на яких знаходяться належні останньому на праві власності нежитлові будівлі, а саме, не укладено договір оренди землі та не здійснено його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання норм діючого законодавства щодо відведення земельних ділянок, відповідачем укладено договори про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Дані договори укладені 01.11.2018, тобто після звернення ОСОБА_4 сільської ради до суду з позовом про стягнення збитків, завданих фактичним використанням земельних ділянок комунальної власності. Крім того, відповідно до п. «г» ст. 28 Закону України «Про землеустрій» максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладання договору.

А також колегія суддів зазначає, що рішенням ОСОБА_4 міської ради від 23.12.2016 затверджено Положення щодо врегулювання земельних відносин до моменту укладання основного договору оренди земельної ділянки та затверджено проект попереднього договору оренди.

Зазначене Положення є нормативним актом органу місцевого самоврядування та є обовязковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, обєднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями (ст. 73 Закону України Про місцеве самоврядування).

Однак, відповідачем не надано на підтвердження виконання зазначеного Положення доказів щодо укладання попереднього договору.

Матеріали справи не містять доказів належного оформлення права на земельну ділянкою ТОВ «Арсенал Груп», зокрема укладення договору оренди з ОСОБА_4 сільською радою та державної реєстрації такого права. Перехід до особи права власності на нерухоме майно надає останній право на оформлення відносин землекористування, реалізація якого виражається в укладенні сторонами договору та виникненні у такої особи обовязку внесення орендної плати власнику земельної ділянки.

Таким чином, із часу виникнення права власності на нерухоме майно у ТОВ «Арсенал Груп» виник й обовязок укласти та зареєструвати договір оренди на спірні земельні ділянки. Цього обовязку відповідач не виконав, а, отже, без законних підстав зберігав у себе майно - кошти за оренду землі.

З огляду на викладене ТОВ «Арсенал Груп» як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобовязаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

До моменту оформлення власником обєкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей обєкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобовязаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову про стягнення з відповідача спірної суми коштів за використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів як безпідставно збережених відповідачем за рахунок власника земельної ділянки коштів, які він мав сплатити у разі користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Щодо посилання апелянта на те, що земельні ділянки, за безпідставне використання яких стягнуто кошти, не є сформованим обєктом цивільних прав, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За змістом частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Вказані обставини з урахуванням вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Таким чином, позивач має надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі" у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів).

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №922/392/18, від 07.02.2019 у справі №922/3639/17, від 06.02.2018 у справі №923/921/17, від 29.05.2019 у справі № 922/955/18.

На підтвердження меж земельної ділянки до матеріалів справи надано наступні документи.

05.02.2019 складено акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками (землекористувачами), що розташована за адресою: Полтавський район, с. Щербані, вул. Щербанівський шлях, 6/1 Б, площею 1,1355 га. та Акт приймання-передачі межових знаків на зберігання.

Відповідно до акту приймання-передачі межових знаків на зберігання, користувач земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має (т. 2 а.с. 51,).

Вказаний акт погодження меж земельної ділянки погоджений всіма особами, зокрема директором ТОВ "Арсенал Груп", окрім голови ОСОБА_4 сільської ради.

Зарис земельної ділянки площею 1,1355 га (т. 2 а.с. 52).

Також, 05.02.2019 складено акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками (землекористувачами), що розташована за адресою: Полтавський район, с. Щербані, вул. Щербанівський шлях, 6/2 Б, площею 0,8473 га. та акт приймання-передачі межових знаків на зберігання.

Відповідно до акту приймання-передачі межових знаків на зберігання, користувач земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має (т. 2 а.с. 54,).

Вказаний акт погодження меж земельної ділянки погоджений всіма особами, зокрема, директором ТОВ "Арсенал Груп", окрім голови ОСОБА_4 сільської ради.

Зарис земельної ділянки площею 0,8473 га (т. 2 а.с. 55).

Таким чином, відповідач у вищезазначених актах підтвердив фактичну площу земельних ділянок, яку він використовує, а позивачем вірно визначено площі земельних ділянок, які відповідач використовує без оформлення правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою під належною йому нерухомістю.

Крім того, як вже було зазначено, що 04.07.2018 комісією обстежено земельні ділянки площею 1,25 га, площею 0,8614 га, про що складено акти № 3, 5. В ході обстеження встановлено, що на земельних ділянках розміщені нежитлові будівлі, власниками яких є ТОВ "Арсенал Груп". Земельні ділянки комунальної власності перебувають у володінні та користуванні ТОВ "Арсенал Груп" без документів, що посвідчують право оренди вказаних земельних ділянок (т. 1 а.с. 111, 113).

Наведені акти були затверджені рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 05.07.2018 №50.

Також, як встановлено судом першої інстанції, згідно з відомостями карти для службового користування (ліцензійна програма Digitals), якою враховано площу земельних ділянок суміжних землекористувачів, Відділом земельних ресурсів та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради встановлено, що майно відповідача розташоване на земельній ділянці площею 1,25 га, а не площею 1,3007 га.

Щодо розміру суми, яка була задоволена господарським судом першої інстанції, слід зазначити наступне.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що платою за землю є обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Оскільки відповідач не є ні власником, ні постійним землекористувачем земельної ділянки, він відповідно до п. 14.1.72 статті 14 Податкового кодексу України не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, а тому єдиною можливою для нього формою плати за землю як землекористувача може бути лише орендна плата (стаття 288 Податкового кодексу України), яка є регульованою ціною.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі №920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Рішенням ОСОБА_4 сільської ради вид 22.05.2018 затверджено Порядок визначення та відшкодування ОСОБА_4 сільській раді збитків у сфері земельних відносин, в якому зокрема, зазначений порядок нарахування та відшкодування збитків.

31.05.2018 рішенням №41 виконавчого комітету ОСОБА_4 сільською радою створено комісію по визначенню та відшкодуванню збитків у сфері земельних відносин.

04.07.2018 зазначеною комісією складені акти №4, №6, відповідно до яких визначений розмір збитків, завданих власнику землі за адресою вул. Щербанівський шлях, 6/1 Б та 6/2 Б с. Щербані.

Вищенаведені акти від 04.07.2018 №4, №6 затверджені рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Полтавського району Полтавської області від 05.07.2018 р. №50.

Як встановлено господарським судом першої інстанції, розрахунок здійснено позивачем з урахуванням Довідки щодо перерахованих відповідачем до місцевого бюджету коштів в рахунок плати за землю у вигляді земельного податку в період з 10.02.2016 по 04.07.2018 (т. 2 а.с.12-13).

При здійснені розрахунку позивачем враховано також коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки, середню нормативно-грошову оцінку 1 кв.м. земель несільськогосподарького призначення на території с. Щербані станом на 01.01.2016р., 01.01.2017 р., 01.01.2018 р., площу земельних ділянок, ставку орендної плати відповідно до положення. (т. 2 а.с. 47, 58, 24).

Початок періоду визначений з врахуванням набуття права власності на належне відповідачу нерухоме майно, що розміщене на земельних ділянках за адресою: ОСОБА_4 шлях, 6/1 Б, с. Щербані та ОСОБА_4 шлях, 6/2 Б, с. Щербані.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що при здійсненні позивачем розрахунок заявлених до стягнення коштів у сумі 36 917,63 грн за фактичне користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: вул. Щербанівський шлях, 6/1 Б, с. Щербані, Полтавський район, Полтавська область, площею 1,1355 га, не враховано здійснені відповідачем проплати, а саме:

- 5 242,91 грн земельного податку за серпень 2017 року, згідно платіжного доручення № 301 від 07.09.2017 р. (т. 2 а.с.108);

- 10 923,29 грн земельного податку за червень 2018 року, згідно платіжного доручення № 521 від 09.07.2018 р. (т. 2 а.с. 117).

Також, судом першої інстанції встановлено, що в наданій позивачем довідці щодо перерахованих ТОВ «Арсенал Груп» до місцевого бюджету коштів в рахунок плати за землю у формі земельного податку в період з 10.02.2019 по 04.07.2018 (т. 2 а.с.12) помилково вказано проплату відповідачем 24.03.2016 земельного податку в сумі 45,00 грн., замість 131,36 грн.

Зазначене не заперечується сторонами.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 20665,07 грн грошових коштів за фактичне користування земельною ділянкою, розташованої за адресою: вул. Щербанівський шлях, 6/1 Б, с. Щербані за період з 10.02.2016 по 04.07.2018.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції, що розрахунок заявлених до стягнення з відповідача 68157,80 грн за фактичне користування земельною ділянкою, розташованої за адресою: вул. Щербанівський шлях, 6/2 Б, с. Щербані площею 0,8473 га за період з 13.04.2017 по 04.07.2018 є правомірним, а вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

У справі, що розглядається, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було надано скаржникові вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на викладене, судова колегія вважає рішення господарського суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

Згідно з положеннями частин 1, 3 статті 74, статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обовязок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно зясувати обставини, які мають значення для справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог та вважає, що рішення є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Судове рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Матеріали справи свідчать про те, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку, у звязку з чим апеляційна ТОВ «Арсенал Груп» не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Полтавської області від 15.05.2019 у справі №917/1074/18 слід залишити без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 129, 282 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 253, 254, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «Арсенал Груп» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 15.05.2019 у справі №917/1074/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 04.10.2019.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко