РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2507/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Чкан Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛАН-ПАК" (м. Дніпро)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" (Харківська обл., м. Первомайський)
про стягнення 39668,83 грн,
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЛАН-ПАК" (надалі - позивач) надало Господарському суду Харківської області позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" (надалі - відповідач), в якій просить стягнути з відповідача на свою користь основний борг в сумі 35438,10 грн, пеню в сумі 3668,09 грн, 3% річних в сумі 314,57 грн та інфляційні в сумі 248,07 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки №С-668 від 29.01.2019 щодо оплати отриманого товару.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.08.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Вказаною ухвалою суду вирішено розглядати справу №922/2507/19 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 16.09.2019 о 14:30 год, про що повідомлено учасників справи.

30.09.2019 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить закрити провадження у справі, у зв'язку з добровільною сплатою заборгованості та відсутністю предмета спору. На підтвердження викладеного відповідач надав копії платіжних доручень №1951 від 20.06.2019 на суму 10000,00 грн та №295 від 12.08.2019 на суму 25438,10 грн.

02.09.2019 за вх.№20811 позивач надав заяву №2485 від 23.08.2019, в якій просить: провадження у справі №922/2507/19 в частині стягнення основного боргу закрити згідно з ч. 2 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору; повернути позивачу 1231,86 грн судового збору (пропорційно сумі основного боргу, яка була сплачена відповідачем після звернення до суду із позовом) згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір"; в частині стягнення пені, інфляційних та 3% річних - позовні вимоги залишити без розгляду згідно з п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Протокольною ухвалою суду від 16.09.2019 постановлено про вирішення наданої позивачем заяви при винесенні рішення.

16.09.2019 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.10.2019 о 12:30 год, про що ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.09.2019 було повідомлено учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча позивач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи за адресою, вказаною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 06.05.2019.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на участь свого представника в засіданні суду.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на судовий захист своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

29.01.2019 між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки №С-668 (надалі - договір), за яким продавець (позивач) зобов'язується надати, а покупець (відповідач) прийняти і оплатити плівку, сировину, обладнання, матеріали та інші товари, які надалі іменуються товар.

Відповідно до п. 2.1 договору ціна товару встановлюється в національній валюті України (гривнях), вказується в специфікації, рахунку, накладних на кожну партію товару, які є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.3 договору загальна сума договору складає суми всіх специфікацій до цього договору.

Пунктом 3.1 вказаного договору сторони визначили, що оплата здійснюється згідно кожної специфікації до даного договору.

Відповідно до п. 3.2 цього договору оплата товару і нарахування відсотків проводиться в гривнях на поточний рахунок продавця, який зазначено на звороті даного договору. Покупець також має право розрахуватися за даним договором достроково.

Згідно з п. 4.1 договору поставка товару здійснюється за рахунок сторони, визначеної в специфікаціях до даного договору.

Пунктом 4.2 вказаного договору сторони визначили, що датою поставки товару вважається дата, зазначена в накладній, що підтверджує передачу товару покупцю.

Передача прав власності на товар відбувається в момент підписання накладної продавцем (п. 4.3 договору).

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами була укладена специфікація №2 від 11.03.2019 до договору №С-668 від 29.01.2019, в якій сторони узгодили найменування товару, його кількість, ціну, умови оплати та доставки.

Так, у вказаній специфікації сторони визначили, що позивач зобовязаний поставити відповідачу товар (БОПП П30 мкм/плівка без друку/30мкм х 360мм) в кількості 500 кг по ціні без ПДВ - 59,17 грн, в сумі без ПДВ - 29585,00 грн, ПДВ - 5917,00 грн, всього в сумі 35502,00 грн.

В п. 2 вищезазначеної специфікації визначено умови оплати: відстрочка платежу на 30 календарних днів з моменту відвантаження товару.

В п. 3 цієї ж специфікації сторони узгодили, що доставка товару здійснюється за рахунок покупця.

Позивач поставив відповідачу товар на суму 35438,10 грн, що підтверджується копіями видаткової накладної №363 від 15.03.2019 на суму 35438,10 грн та товарно-транспортної накладної №363 від 15.03.2019 на суму 35438,10 грн, підписаними уповноваженими представниками сторін без зауважень.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач товар не оплатив. Таким чином, його заборгованість становить 35438,10 грн, що й стало підставою для звернення з даним позовом до господарського суду.

Враховуючи вищенаведене, позивачем заявлено до стягнення 35438,10 грн - основного боргу, 3668,09 грн - пені, 248,07 грн - інфляційних та 314,57 грн - 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір поставки №С-668 від 29.01.2019, укладений між позивачем та відповідачем.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України встановлює обовязковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 8.2 договору сторони визначили, що у разі порушення термінів оплати товару покупець сплачує продавцю штрафну неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати, за весь період нарахування пені.

На підставі п. 8.2 договору позивач нарахував відповідачу пеню за період з 15.04.2019 по 31.07.2019 в сумі 3668,09 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних за період з 15.04.2019 по 31.07.2019 в сумі 314,57 грн та інфляційні за травень 2019 року в сумі 248,07 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Після звернення позивача з позовом (05.03.2019 - згідно штемпеля відділення поштового зв'язку), відповідач сплатив позивачу заборгованість за поставлений товар за договором в сумі 25438,10 грн, що підтверджується копіями платіжного доручення №295 від 12.08.2019 на суму 25438,10 грн та банківської виписки з особового рахунку позивача.

Оскільки спір в частині стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар за договором в сумі 25438,10 грн врегульовано самими сторонами після звернення позивача з позовом, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача №2485 від 23.08.2019 (за вх.№20811 від 02.09.2019) в цій частині та закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №С-668 від 29.01.2019 в сумі 25438,10 грн в звязку з відсутністю предмету спору, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Крім того, з наданої відповідачем копії платіжного доручення №1951 від 20.06.2019 на суму 10000,00 грн убачається, що він сплатив позивачу цю частину заборгованості за поставлений товар за договором поставки №С-668 від 29.01.2019 до подачі позивачем позову.

Оскільки частина заборгованості за поставлений товар за договором в сумі 10000,00 грн, яка є предметом розгляду у цій справі, була сплачена відповідачем до подачі позивачем позову (05.03.2019), то суд вважає позовні вимоги в цій частині необґрунтованими, недоведеними та не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

До того ж у заяві №2485 від 23.08.2019 (за вх.№20811 від 02.09.2019) позивач просить, зокрема, залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення пені, інфляційних та 3% річних згідно з п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України передбачено право позивача до початку розгляду справи по суті подати заяву про залишення позову без розгляду без пояснень і причин.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача №2485 від 23.08.2019 (за вх.№20811 від 02.09.2019) у цій частині та залишити без розгляду позовні вимоги позивача у справі №922/2507/19 в частині стягнення з відповідача пені в сумі 3668,09 грн, інфляційних в сумі 248,07 грн та 3% річних в сумі 314,57 грн.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача в сумі, пропорційній частині вимог, залишених судом без розгляду.

Також позивач у заяві №2485 від 23.08.2019 (за вх.№20811 від 02.09.2019) просить повернути йому 1231,86 грн судового збору (пропорційно сумі основного боргу, яка була сплачена відповідачем після звернення до суду із позовом) згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

В частині вимог, які розглянуті судом по суті та визнані судом обґрунтованими, витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Так, позивач заявив позовні вимоги на загальну суму 39668,83 грн.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за розгляд вищевказаних вимог позивача становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1921,00 грн, який сплачений позивачем при поданні позову платіжним дорученням №1150 від 25.07.2019.

Згідно з ст. 129 ГПК України пропорційно до задоволених вимог (пропорційно сумі основного боргу, яка була сплачена відповідачем після звернення до суду із позовом) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в сумі 1231,86 грн, а решта судового збору в сумі 689,14 грн покладається на позивача.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629, 712 ЦК України, ст. 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 129, 165, 178, 5 ч. 1 ст. 226, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 232 - 233, 237, 238, 240, 241 ГПК України,

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі №922/2507/19 в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №С-668 від 29.01.2019 в сумі 25438,10 грн.

2. Залишити без розгляду позовні вимоги позивача у справі №922/2507/19 в частині стягнення з відповідача пені в сумі 3668,09 грн, інфляційних в сумі 248,07 грн та 3% річних в сумі 314,57 грн.

3. В решті позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" (64107, Харківська обл., м. Первомайський, вул. Учительська, 1А. Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛАН-ПАК" (49022, м. Дніпро, вул. Мологвардійська, 6. Код ) судовий збір в сумі 1231,86 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області.

Повне рішення складено "02" жовтня 2019 р.

Суддя ОСОБА_1

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://court.gov.ua/.