УХВАЛА

м. Київ

04.10.2019Справа № 910/13589/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА" (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Українська, 85, оф. 1; ідентифікаційний код 39679063)

до 1) Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03127, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 22/15; ідентифікаційний код 34999976)

2) Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13; ідентифікаційний код 00015622)

3) Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (01033, м. Київ, вул. Панківська, буд. 5; ідентифікаційний код 01386326)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 23; ідентифікаційний код 39468461)

про визнання права власності та зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА" з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Публічного акціонерного товариства "Мостобуд", в якому позивач просить суд:

- визнати право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА" на автокран КС-7471 (шасі ПС-632) 1986 року виготовлення реєстраційний номер НОМЕР_1;

- зняти арешт з автокрану КС-7471 (шасі ПС-632) 1986 року виготовлення реєстраційний номер НОМЕР_1, який був накладений в рамках зведеного виконавчого провадження ВП № 505027360, божником за яким є Публічне акціонерне товариство "Мостобуд".

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 04.02.2016 між Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА" було підписано договір № 1068/10/26-50-15-10 купівлі-продажу автокрану КС-7471 (шасі ПС-632) 1986 року виготовлення реєстраційний номер НОМЕР_1 на цільовому аукціоні.

Однак в процесі реєстрації права власності на вказаний автокран, позивачем було встановлено, що на нього накладено арешт, у зв'язку з чим позивач звернувся до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва із заявами про зняття арешту з майна боржника - Публічного акціонерного товариства "Мостобуд".

Проте, вказані вище органи повідомили позивачу, що арешт з майна боржника може бути вирішено виключно в судовому порядку, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб-підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Суд вказує, що позивач у своїй позовній заяві зазначає найменування відповідача-1 як - Відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва (ідентифікаційний код - 34999976), в той час, як згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вірним найменуванням відповідача-1 є - Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Пунктом 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що позовна заява повинна містити: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Однак, суд вказує, що позивачем не виконано вказану вище вимогу та не надано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Крім того, суд вказує, що Крім того, п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019" прожитковий мінімум працездатних осіб з січня 2019 року встановлено у розмірі 1 921 грн.

Разом з тим, суд здійснивши аналіз п. 2.2.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, вважає за доцільне зауважити, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов'язок покладається на позивача.

Аналізуючи зміст позовної заяви, заявлені позовні вимоги та вказані вище норми, суд вказує, що позивач звертається до суду з двома вимогами, а саме з однією вимогою майнового характеру (визнати право власності на автокран) та однією вимогою немайнового характеру (зняття арешту).

Відтак, враховуючи вартість автокрану, яка була сплачена позивачем на аукціоні за автокран КС - 7471 (шасі ПС-632) 1986 року виготовлення реєстраційний номер НОМЕР_1 - 342 850, 48 грн., то відповідно позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 7 063, 75 грн (5 142, 75 грн - за вимогу майнового характеру та 1 921, 00 грн - за вимогу немайнового характеру).

Однак, із поданої позовної заяви та доданих до неї доказів вбачається, що ним додано докази сплати судового збору лише у розмірі 5 143,00 грн, що відповідно є порушенням норм чинного законодавства, а саме, п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до частини першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на те, що позивачем не дотримано вимог ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи, що приписи ст. 174 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що наведені обставини є підставою для залишення заяви без руху відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. 174 та 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА" про визнання права власності та зняття арешту - залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Метал ЮА" п'ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи;

- інформацію щодо достовірного найменування відповідача-1 згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- доказів доплати судового збору в розмірі 1 920, 75 грн. за звернення до суду з позовом заявою про визнання права власності та зняття арешту.

3. У разі усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набрала законної сили 04.10.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Баранов