РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.09.2019Справа №910/8890/19

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард"
доПриватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей"
про стягнення 1 749 376,86 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Чистова А.С.
від відповідача:Корнієнко В.П.
ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" про стягнення 1 749 376,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" вказує, що належно виконало свої зобов`язання з поставки відповідачу товару за Договором поставки сільськогосподарського продукції (сировини) №А-МС від 03.11.2015, укладеним з Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" в особі філії "Менський сир", а відповідачем свої зобов`язання з оплат поставленого товару неналежно виконувались, з простроченням, у зв`язку з чим станом на дату подання даного позову у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1 749 376,86 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.07.2019 (постановленою після усунення позивачем недоліків позову, встановлених ухвалою від 10.07.2019) відкрито провадження у справі №910/8890/19; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору; підготовче засідання призначено на 29.08.2019.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 29.08.2019 зобов`язано позивача надати письмову довідку про наявну заборгованість та підтвердження наявності або відсутності платежів з моменту подання позову; закрито підготовче провадження у справі, встановити порядок дослідження доказів та призначити справу до розгляду по суті на 17.09.2019.

В судове засідання, призначене на 17.09.2019, представники сторін з`явились, подав на виконання ухвали суду від 29.08.2019 довідку про стан розрахунків між сторонами та платіжні доручення на підтвердження здійснених відповідачем оплат. Також представником позивача надано у судовому засіданні пояснення по суті спору, за змістом яких позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 17.09.2019, з`явився, надав свої пояснення по суті спору, за змістом яких проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, з огляду на те, що подані позивачем на підтвердження виконання зобов`язань з поставки товару видаткові накладні підписані не ідентифікованою особою, а відтак не можуть вважатись належними доказами. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 17.09.2019 долучено подані позивачем довідку про стан розрахунків між сторонами та платіжні доручення, оскільки вони були подані на виконання вимог протокольної ухвали суду від 29.08.2019 та у встановлений судом строк.

В судовому засіданні 17.09.2019 судом завершено розгляд справи №910/8890/19 по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" (постачальник) та Приватним підприємством "Консалтингова фірма "Прометей" в особі філії "Менський сир" (покупець) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції (сировини) №А-МС (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого постачальних зобов`язався поставити та передати у власність покупця сировину власного виробництва, в перерахунку на молоко за базисним вмістом жиру та білку, що відповідають за якістю чинним стандартам, технічним умовам, ветеринарним і санітарним вимогам, (товар) за договірними цінами, обумовленими Протоколом погодження цін, який є невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору в кількості і в терміни, передбачені цим договором.

Найменування товару: молоко коров`яче, власного виробництва (ДСТУ 3662-97) (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору оплату за товар покупець проводить по договірним цінам, що визначаються у відповідному Протоколі погодження ціни, який є невід`ємною частиною до даного договору. Ціна на товар може змінюватись на протязі місяця в залежності від ринкової ціни на товар.

Пунктом 2.5 Договору (в редакції Додаткової угоди від 30.12.2017) передбачено, що розрахунок за товар покупець здійснює на умовах 100% оплати не пізніше 3 днів з дня одержання товару на розрахунковий рахунок постачальника. Датою (моментом оплати) вважається дата зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника. Оплата здійснюється в національній грошовій валюті України - гривні.

Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2020, а в частині грошових зобов`язань - до повного виконання зобов`язань сторонами (п. 7.2 Договору в редакції Додаткової угоди від 30.12.2017).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" у своєму позові стверджує, що на виконання своїх зобов`язань за Договором у період з 01.01.2019 по 02.05.2019 поставило відповідачу товар загальною вартістю 2 322 104,32 грн., в той час як відповідачем було частково оплачено товар - у розмірі 1 829 376,86 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" належним чином виконувались зобов`язання з поставки товару за Договором та у період з 01.01.2019 по 02.05.2019 ним було поставило відповідачу товар загальною вартістю 2 322 104,32 грн., в той час як відповідачем неналежно виконувались зобов`язання з оплати такого товару, в тому числі поставленого за попередній період (у 2018 році), у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 1 749 376,86 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивачем на підтвердження здійснення ним у період з 01.01.2019 по 02.05.2019 поставки відповідачу товару загальною вартістю 2 322 104,32 грн. було подано видаткові накладні, а також прийомні квитанції, які складались сторонами щомісяця.

Представник відповідача усно заперечуючи проти позовних вимог вказував, що надані позивачем видаткові накладні не можуть слугувати належним доказом одержання ним від позивача товару, оскільки останні не містить реквізитів договору, на підставі якого був поставлений відповідний товар, а також у зв`язку з тим, що неможливо ідентифікувати особу, яка одержала спірний товар (її прізвище, ім`я, посаду) та наявність у неї повноважень на одержання такого товару від Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей".

Суд вважає такі доводи відповідача необґрунтованими та спрямованими виключно на ухилення від виконання своїх зобов`язань з поставки товару з огляду на наступне.

По-перше, позивачем надано суду прийомні квитанції, що складались Приватним підприємством "Консалтингова фірма "Прометей" щомісяця та в яких відображалась кількість товару, який поставлений позивачем у попередній місяць та його вартість, а також обсяг грошових зобов`язань відповідача з оплати товару, в тому числі з урахуванням заборгованості з оплати товару за попередній період. Вказані прийомні квитанції підписані керівником та головним бухгалтером Філії "Менський сир" Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" та скріплені печаткою філії.

Філія "Менський сир" є відокремленим підрозділом Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей", що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак факт прийняття товару, його кількість, вартість та наявність заборгованості з оплати товару поставленого у попередній період, підтверджена відповідачем в окремому документі, який останнім же і складений.

По-друге, позивачем було долучено до матеріалів справи видаткові накладні за період з 01.01.2019 по 02.05.2019, які містять від імені Філії "Менський сир" Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" підпис особи про одержання спірного товару, яку неможливо ідентифікувати, однак частина поставленого у спірний період товару за такими накладними була оплачена відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Більше того, навіть після звернення позивача до суду із даним позовом відповідач продовжує сплачувати частинами за поставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" у період з 01.01.2019 по 02.05.2019 товар, що свідчить про одержання Приватним підприємством "Консалтингова фірма "Прометей" товару за вказаними накладними.

Тобто, незважаючи на твердження представника відповідача про недоведеність здійснення позивачем поставки товару Приватному підприємству "Консалтингова фірма "Прометей" з огляду на неналежність оформлення таких видаткових накладних, відповідач здійснює поетапну оплату Товариству з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" поставленого у період з 01.01.2019 по 02.05.2019 товару.

По-третє, надані позивачем видаткові накладні містять відомості про постачальника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард", від імені якого видаткова накладна підписана головним бухгалтером Поштар А.А. та містять відбиток печатки позивача. Видаткові накладні також містять відомості про покупця - Приватне підприємство "Консалтингова фірма "Прометей" в особі філії "Менський сир", в графі "Отримав(ла)" містяться підписи без найменування посади, в графі "За довіреністю № ____від ____" також відсутні дані. Печатка сторони отримувача - Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" в особі Філії "Менський сир" на вказаних видаткових накладних наявна.

З огляду на практику господарських правовідносин, що склалась між сторонами, щодо здійснення купівлі-продажу товару протягом січня-травня 2019 року, враховуючи, що господарські правовідносини щодо постачання молока мають місце між сторонами з листопада 2015 року, а також приймаючи до уваги наявність на вказаних документах печатки відповідача (покупця), зазначення дат складення видаткових накладних, номерів, реквізитів сторін, змісту та обсягу господарських операцій, суд розцінює відсутність відомостей про особу та/або посаду особи, яка приймала товар згідно наданих видаткових накладних як неістотні недоліки у документах, що містять відомості про господарські операції (первинних документах).

Наведені обставини в їх сукупності свідчать про те, що доводи представника Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" щодо не доведення позивачем постачання відповідачу у період з 01.01.2019 по 02.05.2019 товару за спірними видатковими накладними є неправдивими та свідчать про недобросовісність відповідача як в частині виконання ним своїх зобов`язань перед позивачем, так і в частині користування своїми процесуальними правами.

Крім того, судом відхиляються усні доводи відповідача щодо неякісності поставленого позивачем товару з огляду на те, що, по-перше, всі видаткові накладні підписані представниками та скріплені печатками сторін без зауважень, по-друге, такі доводи представника Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" не мають жодного документального підтвердження, зокрема, відповідачем не надано актів невідповідності, складення яких у разі здійснення постачання неякісного товару передбачене п. 3.3.1 Договору.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що наявними у матеріалах справи видатковими накладними, які підписані представниками та скріплені печатками сторін, підтверджується виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором з поставки у період з 01.01.2019 по 02.05.2019 товарів відповідачу загальною вартістю 2 322 104,32 грн.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 2.5 Договору (в редакції Додаткової угоди від 30.12.2017) передбачено, що розрахунок за товар покупець здійснює на умовах 100% оплати не пізніше 3 днів з дня одержання товару на розрахунковий рахунок постачальника. Датою (моментом оплати) вважається дата зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника. Оплата здійснюється в національній грошовій валюті України - гривні.

Як стверджує позивач, а відповідачем не заперечується, Приватним підприємством "Консалтингова фірма "Прометей" у період з 01.01.2019 по 12.06.2019 було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" в якості оплати за товар кошти у загальному розмірі 730 000,00 грн., частина яких - у розмірі 237 272,54 грн. була зарахована позивачем в рахунок погашення заборгованості за поставлений у попередній період (у 2018 році) товар.

Крім того, відповідачем також в рахунок погашення заборгованості за поставлений товар було сплачено позивачу згідно платіжного доручення №13 від 19.06.2019 кошти у розмірі 20 000,00 грн., згідно платіжного доручення №43 від 20.06.2019 - кошти у розмірі 20 000,00 грн., згідно платіжного доручення №131 від 25.06.2019 - кошти у розмірі 20 000,00 грн., згідно платіжного доручення №190 від 27.06.2019 кошти у розмірі 20 000,00 грн., згідно платіжного доручення №240 від 02.07.2019 кошти у розмірі 20 000,00 грн., згідно платіжного доручення №285 від 04.07.2019 кошти у розмірі 20 000,00 грн., згідно платіжного доручення №410 від 12.07.2019 кошти у розмірі 20 000,00 грн., згідно платіжного доручення №445 від 15.07.2019 кошти у розмірі 20 000,00 грн., згідно платіжного доручення №481 від 17.07.2019 кошти у розмірі 20 000,00 грн., згідно платіжного доручення №594 від 24.07.2019 кошти у розмірі 20 000,00 грн., згідно платіжного доручення №996 від 19.08.2019 кошти у розмірі 5 000,00 грн.

Як вбачається із змісту позову та доданих до нього матеріалів, Товариством з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" при розрахунку ціни позову було враховано оплату Приватним підприємством "Консалтингова фірма "Прометей" за платіжними дорученнями №13 від 19.06.2019, №43 від 20.06.2019, №131 від 25.06.2019, №190 від 27.06.2019 заборгованості в частині 80 000,00 грн.

Проте, інші здійснені Приватним підприємством "Консалтингова фірма "Прометей" у липні та серпні 2019 року платежі, позивачем не взяті до уваги.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи, що предмет спору в частині суми основного боргу у розмірі 40 000,00 грн. був відсутній на момент виникнення спору (направлення позову, про що відповідачу не було та не могло бути відомо), так як відповідач сплатив вказаний розмір коштів 02.07.2019 та 04.07.2019 (відповідно до платіжних доручень №240 від 02.07.2019 на суму 20 000,00 грн., та №285 від 04.07.2019 на суму 20 000,00 грн.), суд дійшов висновку про відмову у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" до Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" у вказаній частині позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Водночас, оскільки решта частини суми основного боргу у загальному розмірі 85 000,00 грн. була сплачена відповідачем після звернення позивача з даним позовом до суду (а саме - відповідно до платіжного доручення №410 від 12.07.2019 на суму 20 000,00 грн., платіжного доручення №445 від 15.07.2019 на суму 20 000,00 грн., платіжного доручення №481 від 17.07.2019 на суму 20 000,00 грн., платіжного доручення №594 від 24.07.2019 на суму 20 000,00 грн., платіжного доручення №996 від 19.08.2019 на суму 5 000,00 грн.), то провадження у цій частині підлягає закриттю, так як вказаний предмет спору припинив своє існування в процесі розгляду справи.

Попри наведене, з матеріалів справи вбачається, а Приватним підприємством "Консалтингова фірма "Прометей" не спростовано, що відповідач взятих на себе зобов`язань за Договором належним чином не виконував, вартість поставленого позивачем товару у розмірі 1 624 376,86 грн. не сплатив.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не спростував твердження позивача про наявність у нього заборгованості з оплати поставленого за Договором товару, у зв`язку з чим суд, керуючись приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку, що покупець взятих на себе зобов`язань за Договором в повному обсязі не виконав, вартість переданого йому товару у визначений Договором строк не сплатив, у зв`язку з чим у Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" у нього наявна заборгованість заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" у розмірі 1 624 376,86 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 1 624 376,86 грн., а в частині стягнення заборгованості у розмірі 40 000,00 грн. позовні вимоги задоволенню не підлягають з викладених підстав.

Провадження у справі в частині стягнення 85 000,00 грн. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо розподілу витрат на оплату судового збору.

В поданій до суду позовній заяві позивачем заявлено до відповідача 1 вимогу майнового характеру - про стягнення з відповідача 1 749 376,86 грн.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви з вимогою майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

Отже, за подання до господарського суду даної позовної заяви про стягнення 1 749 376,86 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" повинне було сплатити судовий збір у розмірі 26 240,65 грн.

В той же час як вбачається із платіжного доручення №5638 від 03.07.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" за подання до господарського суду даної позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 26 240,66 грн.

Тобто, позивачем було надмірно сплачено судовий збір у сумі 0,01 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, позивач вправі звернутись до суду з клопотанням про повернення з Державного бюджету України судового збору у розмірі 0,01 грн., проте в цій частині судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Приписами частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що оплата відповідачем частини заборгованості у розмірі 85 000,00 грн. є дією, яка свідчить про визнання боргу в цій частині, та вказана дія була вчинена відповідачем до початку розгляду справи по суті (на стадії підготовчого провадження), а тому суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 637,50 грн., сплаченого за майнову вимогу у частині 85 000,00 грн., а інша частина витрат позивача по сплаті судового збору за вказаною вимогою у розмірі 50 відсотків (637,50 грн.) покладається на відповідача.

Щодо іншої частини судового збору, то з огляду на приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, який підлягав оплаті позивачем за подання даного позову до господарського суду міста Києва, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 129, ст. 231, ч. 2 ст. 178, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" задовольнити частково.

2. Закрити провадження в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" про стягнення з Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" суми основного боргу у розмірі 85 000,00 грн.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10; ідентифікаційний код 30668980) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" (15600, Чернігівська обл., Менський р-н, вул. Піщанівська, буд. 28; ідентифікаційний код 30481568) заборгованість у розмірі 1 624 376 (один мільйон шістсот двадцять чотири тисячі триста сімдесят шість) грн. 86 коп. та судовий збір у розмірі 25 002 (двадцять п`ять тисяч два) грн. 70 коп. Видати наказ.

4. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" (15600, Чернігівська обл., Менський р-н, вул. Піщанівська, буд. 28; ідентифікаційний код 30481568) з Державного бюджету України судовий збір в частині 637(шістсот тридцять сім) грн. 50 коп., сплачений за платіжним дорученням №5638 від 03.07.2019. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 27.09.2019.

Суддя Р.В. Бойко