ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року Справа № 902/858/15

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Полюхович І.Г.

за участю представників сторін:

арбітражний керуючий: не з`явився

ТОВ "ФК"Інвестохіллс Веста": Глевацької О.В., адвоката за довіреністю від 09.08.2019 року,

ПАТ "Зернопродукт МХП" не з`явився,

ТОВ "Кряж": Мартинюка Н.Р., адвоката, ордер серія ВН№118725 від 10.09.2019 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кряж" (вх.№ 1938/19 від 05.08.2019) та Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП" (вх.№ 1939/19 від 05.08.2019)

на ухвалу господарського суду Вінницької області про забезпечення позову, постановлену 10.07.2019р., суддею Лабунською Т.І. у м. Вінниці, повний текст складено 10.07.2019р.

в межах справи № 902/858/15

за заявою: Публічного акціонерного товариства "Дікергофф Цемент Україна" (код 04880386, вул. Червонопрапорна, 26, м. Київ, 03083)

до: Приватного підприємства "Хілл" (код 13333298, вул. Чкалова,16-Б, смт. Крижопіль Крижопільський район, Вінницька область, 24600)

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Вінницької області (суддя Тісецький С.С.) перебуває справа № 902/858/15 за заявою Публічного акціонерного товариства "Дікергофф Цемент Україна" про банкрутство Приватного підприємства "Хілл".

08.07.2019 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" надійшла позовна заява б/н від 02.07.2019 року до Приватного підприємства "Хілл", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокряж", Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кряж" про визнання договорів недійсними.

Також, до зазначеної вище позовної заяви додано заяву б/н від 02.07.2019 року (вх. № 02.1-50/64/19) про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 10.07.2019р., заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" б/н від 02.07.2019 року (вх. № 02.1-50/64/19) про забезпечення позову у справі № 902/858/15 задоволено повністю. Вжито заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, а саме: комплекс приймання, очищення, сушіння та зберігання зерна, адреса об`єкта: Вінницька обл., Могилів-Подільський р-н, смт. Вендичани, вул. 50-річчя Жовтня, буд. 21-м; земельну ділянку, кадастровий номер :04:004:0169, площа 4,1526 га, адреса об`єкта: Вінницька обл., Могилів-Подільський р-н, смт. Вендичани, вул. 50-річчя Жовтня, що належить Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрокряж" (24024, Вінницька обл., Могилів-Подільський р-н, с. Яришів, вул. Головна, буд. 161, ).

Вжито заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд, комплексу для приймання, очищення, сушіння та зберігання зерна (І-черга), загальною площею 1 775,2 кв. м., адреса об`єкта: Вінницька обл., Крижопільський р-н, с. Соколівка, вул. Службова, 1-б; земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:1008, площа 3,0768 га, адреса об`єкта: Вінницька обл., Тульчинський р-н., сщ/рада Шпиківська; комплекс приймання, очищення, сушіння та зберігання зерна, загальною площею 2175,2 кв. м., адреса об`єкта: Вінницька обл., Тульчинський р-н, смт. Шпиків, вул. Леніна, 169; земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:1009, площа 3,1835 га, адреса об`єкта: Вінницька обл., Тульчинський р., сщ/рада Шпиківська, що належить Приватному акціонерному товариству "Зернопродукт МХП" (08800, Київська обл., м. Миронівка, вул. Елеваторна, буд. 1, ).

Вжито заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, а саме: комплекс, загальною площею 5 698,6 кв.м., адреса об`єкта: м.Вінниця, вул.Максимовича, буд. 4; земельну ділянку, кадастровий номер :02:021:0089, площа 0,8966 га, адреса об`єкта: м. Вінниця, вул. Максимовича, 4, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Кряж" (21036, м. Вінниця, вул. Максимовича, буд. 4, оф. 410, ).

В обґрунтування ухвали, суд з посиланням на ст.ст. 2, 3, 73, 74, 76, 79, 86, 136, 137 ГПК України, п.п. 1,3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26 грудня 2011 року, рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011у справі N 1-6/2011, постанови Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №911/3871/17, від 21.02.2019 року у справі №904/3168/18 звертає увагу на те, що у випадку задоволення позовної заяви ТОВ "Фінансова компанія "Веста" про визнання недійсними договорів купівлі - продажу, нерухоме майно підлягатиме поверненню та включенню до ліквідаційної маси ПП "Хілл" та за рахунок якого можливе погашення грошових вимог кредиторів по справі №902/858/15.

Відтак, враховуючи наведені вище положення закону та встановлені обставини справи, оскільки судове рішення, прийняте за результатами розгляду згаданого вище позову може вплинути на подальший хід ліквідаційної процедури у даній справі та беручи до уваги, можливість відчуження вказаного нерухомого майна відповідачами, суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ "Фінансова компанія "Веста" б/н від 02.07.2019 про забезпечення позову у справі № 902/858/15 у повному об`ємі.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП» звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк для подання апеляційної скарги, скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.07.2019р. у справі №902/858/15 в частині вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту - на комплекс будівель та споруд, комплексу для приймання, очищення, сушіння та зберігання зерна (І-черга), загальною площею 1 775,2 кв. м., адреса об`єкта: Вінницька обл., Крижопільський р-н, с. Соколівка, вул. Службова, 1-б; земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:1008, площа 3,0768 га, адреса об`єкта: Вінницька обл., Тульчинський р-н., сщ/рада Шпиківська; комплекс приймання, очищення, сушіння та зберігання зерна, загальною площею 2175,2 кв. м., адреса об`єкта: Вінницька обл., Тульчинський р-н, смт. Шпиків, вул. Леніна, 169; земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:1009, площа 3,1835 га, адреса об`єкта: Вінницька обл., Тульчинський р., сщ/рада Шпиківська, що належить Приватному акціонерному товариству «Зернопродукт МХП». Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кряж», не погоджуючись з постановленою ухвалою, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк для подання апеляційної скарги, скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.07.2019р. у справі № 902/858/15 в частині вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на комплекс, загальною площею 5 698,6 кв. м., адреса об`єкта: м. Вінниця, вул. Максимовича, буд. 4, та на земельну ділянку, кадастровий номер :02:021:0089, площа 0,8966 га, адреса об`єкта: м. Вінниця, вул. Максимовича, 4, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кряж». Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга ТОВ «Кряж» та апеляційна скарга ПрАТ «Зернопродукт МХП» є ідентичними щодо обґрунтування незаконності ухвали суду від 10.07.2019 року.

Скаржники не погоджуються із ухвалою господарського суду Вінницької області від 10.07.2019р. з огляду на наступне.

Зауважують, що ТОВ «ФК «Веста» ще не набув статусу учасника справи про банкрутство ПП «Хілл» у справі №902/858/15.

Вказують, що саме лише посилання ТОВ «ФК «Веста» на договір про відступлення права вимоги не є достатньою підставою стверджувати про те, що ТОВ «ФК «Веста» набув статус учасника справи про банкрутство ПП «Хілл» №902/858/15, оскільки вирішення питання про процесуальне правонаступництво належить виключно до компетенції суду.

Отже, вжиття судом заходів забезпечення з підстав нібито ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача є безпідставним з огляду на вищезазначене, оскільки без набуття ТОВ "Фінансова компанія "Веста" статусу кредитора у справі, повернення зазначеного майна ніяким чином не вплине на його права та інтереси в межах справи № 902/858/15.

Крім того, ТОВ «Кряж» в своїй апеляційній скарзі зазначає, що ПП «Хілл» на момент укладення оспорюваних правочинів з ТОВ «Кряж», зокрема, договору купівлі-продажу від 11.07.2014 р. (р.№929) та договору купівлі-продажу 11.07.2014 р. (р.№930) не могло знати про наявність заборгованості за кредитним договором №21/2013-Ю від 18.07.2013р., оскільки кредитор не звертався до ПП «Хілл» з письмовою вимогою про погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, як це передбачено підп. 3.1.1. п. 3.1. договору поруки №21/2013-Ю-П-1 від 18.07.2013р..

На думку скаржника, кредитор мав би звернутися з письмовою вимогою до поручителя особисто або надіслати таке письмове повідомлення засобами поштового зв`язку.

Господарським судом Вінницької області не з`ясовано, чи зверталось ПАТ «Банк «Київська Русь» до ПП «Хілл» з вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором. ТОВ «ФК Веста» не надало жодних доказів щодо звернення ПАТ «Банк «Київська Русь» до ПП «Хілл» з вимогою про погашення заборгованості до та на момент укладення зазначених договорів.

Разом з тим, скаржники зазначають, що вказане майно ніколи не було та не є об`єктом майнової поруки по зобов`язанням ТОВ «Подільські цукроварні» перед ПАТ «Банк «Київська Русь», а тому наявність договору поруки №21/2013-Ю-П-1 жодним чином не могла обмежувати гарантоване ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина право ПП «Хілл» на майно, зокрема і в контексті розпорядження шляхом укладення з ТОВ «Кряж» вказаних договорів купівлі-продажу.

З посиланням на ст. 204 ЦК України звертають увагу, що ТОВ «ФК «Веста» не надано жодних доказів, що спростовували б правомірність укладених з ТОВ «Кряж» договорів купівлі-продажу від 11.07.2014р. (р.р.№929,930).

На думку скаржників позиція ТОФ «ФК «Веста» полягає у фіктивності договорів купівлі-продажу 11.07.2014р. (р.р.№922, 926, 927, 929), оскільки відчужене ПП «Хілл» майно за вказаними договорами купівлі-продажу залишилось в користуванні у групі пов`язаних осіб.

Звертають увагу, що господарським судом не досліджувалось питання щодо фіктивності вказаних договорів купівлі-продажу. Більше того, ТОВ «ФК «Веста» не надано жодних доказів щодо того, що ПП «Хілл» продовжувало володіти та користуватись майном, яке було відчужене на підставі укладених з ТОВ «Кряж» та ПрАТ "Зернопродукт МХП" договорів купівлі-продажу від 10.07.2014р. та від 11.07.2014 р..

В підтвердження своєї позиції вказують на постанови Верховного Суду від 29.03.2018р. у справі №923/333/16, від 05.07.2018р. у справі №922/2878/17.

Вказане свідчить про те, що покладені в основу мотивування заяви про забезпечення позову та ухвали суду від 10.07.2019 р. у справі №902/858/15, доводи ТОВ «ФК «Веста» щодо фіктивності вказаних вище договорів купівлі-продажу (з ТОВ «Кряж» та ПрАТ "Зернопродукт МХП") та наявності мети ПП «Хілл» уникнути виконання обов`язків по кредитному договору та договору поруки, є недоведеними належним в процесуальному порядку чином, а тому вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ТОВ «Кряж» та ПрАТ "Зернопродукт МХП" є протиправним.

Крім того, з посиланням на п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів забезпечення позову" від 26.12.2011 року № 16 зазначають, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення та ймовірне порушення прав та інтересів позивача без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. При цьому, як зазначають скаржники ТОВ «ФК «Веста» не доведено того, що наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову у справі №902/858/15 обставини можуть ускладнити виконання рішення у даній справі, а заходи забезпечення позову зможуть забезпечити реальне виконання рішення у даній справі, та того, що у випадку невжиття таких заходів виконання рішення суду може бути істотно ускладнено чи унеможливлено та не порушить збалансованості інтересів сторін у даній справі.

Крім того, заявником не надано жодних доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду тому самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для заяви про забезпечення позову.

Також, з посиланням ст.ст. 139, 140, 141 ГПК України, вказують, що зі змісту заяви ТОВ «ФК «Веста» про забезпечення позову у справі №902/858/15 вбачається, що заявником не дотримано вказаної вимоги процесуального закону, а лише вказано про недоцільність зустрічного забезпечення. Звертають увагу суду на те, що позиція ТОВ «ФК «Веста» зводиться лише до тлумачення положень цивільного законодавства щодо тріади правомочностей власника, зокрема, що скаржники можуть вільно володіти, користуватись та розпоряджатися власним майном. Наголошують на тому, що вказане не може вважатись належним обґрунтуванням доцільності/недоцільності зустрічного забезпечення. Більше того, вирішення цього питання належить до компетенції суду, а не ТОВ «ФК «Веста». Проте, суд першої інстанції в порушення вказаних вище норм, не вирішував питання щодо доцільності чи недоцільності зустрічного забезпечення.

Разом з тим, звертають увагу, що господарським судом Вінницької області не надано оцінку тому факту, що зобов`язання ПП «Хілл» перед ПАТ «Банк Київська Русь» за договором поруки №21/2013-10-11-2 від 18.07.2013р. є припиненими.

В матеріалах справи наявний договір поруки № 21/2013-Ю-П-2 від 18.07.2013р., укладений між ПП "Хілл" та ПАТ "Банк "Київська Русь" в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Подільські цукроварні" перед ПАТ "Банк "Київська Русь" за кредитним договором №21/2013-10 від 18.07.2013р.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 26.11.2014 р. у справі № 6-75цс14 - якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання в повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 21.05.2012 року у справі № 6-68цс11, якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Таким чином, оскільки ПАТ "Банк "Київська Русь" не пред`явило позов до ПП "Хілл" до 18.07.2014р. про виконання зобов`язань за договором поруки № 21/2013-Ю-П-2 від 18.07.2013 р., то відтак останній є припиненим з 19.07.2014 р., а отже ПАТ "Банк "Київська Русь" та ТОВ "ФК "Веста" не можуть вважатися кредиторами ПП "Хілл", оскільки відсутня правова підстава з якою Закон (ст. 1 ЗУ "Про банкрутство") пов`язує наявність грошового зобов`язання.

Сама лише наявність ухвали господарського суду про визнання кредиторських вимог ПАТ "Банк "Київська Русь" в справі №902/858/15 не спростовує факту припинення зобов`язань ПП "Хілл" перед ПАТ "Банк "Київська Русь" за договором поруки № 21/2013-Ю-П-2 від 18.07.2013 р., оскільки грошове зобов`язання не може існувати поза правочином, з якого воно випливає.

У відзивах на апеляційні скарги, які є ідентичними щодо спростування доводів апеляційних скарг ТОВ «Кряж» та ПрАТ «Зернопродукт МХП» - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» наводить свої міркування на спростування доводів скаржників та вказує на законність та обґрунтованість ухвали суду.

Просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг ПрАТ «Зернопродукт МХП» та ТОВ «Кряж», а ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.07.2019 року залишити без змін.

Крім того, у відзивах звертає увагу, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" () (далі - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста") є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" (), що підтверджується Випискою з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

Так, відповідно до виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ідентифікаційний код ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" 41264766, який збігається із кодом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста".

Отже, ТОВ "ФК "Веста" та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" є однією і тією ж самою юридичною особою, за одним і тим самим кодом , лише змінила свою назву.

Відповідно до п. 1.4. постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 за приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб`єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

За наведеного, судова колегія приходить до висновку про подальше зазначення в тексті постанови назви -ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

Інші учасники справи не скористалися правом участі під час апеляційного перегляду справи, відзивів не подали та не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, про, що свідчить реєстр на відправку рекомендованої кореспонденції та витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправленння від 01.10.2019 р. свідчить, що ухвала суду про призначення скарг до розгляду на 01.10.2019 року вручена арбітражному керуючому Василику В.В. особисто 27.09.2019 р. та ПрАТ «Зернопродукт МХП» вручено за довіреністю 27.09.2019 року.

Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представників інших учасників справи, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників інших учасників справи, за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні представник ТОВ «Кряж» підтримав доводи викладені в своїй апеляційній скарзі з підстав викладених у ній, надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Крім того, підтримав апеляційну скаргу ПрАТ «Зернопродукт МХП» в повному обсязі. Просить ухвалу господарського суду скасувати, а апеляційні скарги задоволити.

Представник ТОВ "Інвестохілс Веста" заперечила проти доводів викладених в апеляційних скаргах з підстав викладених у відзивах та надала пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг ПрАТ «Зернопродукт МХП» та ТОВ «Кряж», а ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.07.2019 року залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та ТОВ «Кряж», обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, в провадженні господарського суду Вінницької області (суддя Тісецький С.С.) перебуває справа №902/858/15 за заявою Публічного акціонерного товариства "Дікергофф Цемент Україна" про банкрутство Приватного підприємства "Хілл".

08.07.2019 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" надійшла позовна заява б/н від 02.07.2019 року до Приватного підприємства "Хілл", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокряж", Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кряж" про визнання договорів недійсними. Також, до зазначеної вище позовної заяви додано заяву б/н від 02.07.2019 року (вх. № 02.1-50/64/19) про забезпечення позову.

Вказана заява мотивована тим, що 18.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" (далі - ПАТ "Банк "Київська Русь", Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Подільські цукроварні" (далі - ТОВ "Подільські цукроварні", позичальник) укладено кредитний договір № 21/2013-Ю на відкриття відновлювальної кредитної лінії з наступними змінами та доповненнями, що були внесені до нього згідно з відповідними додатковими угодами (далі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, Банк відкриває Позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом кредитування в розмірі 136 196 691,27 грн., а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти та інші платежі.

18.07.2013 року з метою належного виконання зобов`язань ТОВ "Подільські цукроварні" по кредитному договору, між ПАТ "Банк "Київська Русь" та Приватним підприємством "Кряж", правонаступником якого стало ПП "Хілл" укладено договір поруки № 21/2013-Ю-П-1 (далі - договір поруки).

10.06.2014 року позичальником була здійснена остання оплата по кредитному договору в розмірі 1 995 076,48 грн. (розрахунок заборгованості доданий до позовної заяви).

ПП "Хілл" на думку ТОВ "ФК "Веста" знаючи, що в подальшому погашення кредитної заборгованості по кредитному договору не відбудеться, маючи намір уникнути виконання обов`язків по кредитному договору та договору поруки, уникнути примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості як на користь ПАТ "Банк "Київська Русь" так і на користь іншого кредитора - ПАТ "ЮГцемент" (рішення господарського суду Вінницької області від 29.07.2014 року по справі № 902/982/14 за позовом ПАТ "ЮГцемент" до ПП "Кряж"), розпочало здійснювати незаконні дії щодо відчуження свого нерухомого майна на пов`язані особи, а саме:

- Комплекс приймання, очищення, сушіння та зберігання зерна, адреса об`єкта: Вінницька обл., Могилів-Подільський р-н, смт. Вендичани, вул. 50-річчя Жовтня, буд. 21-м. Відчужено на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2014 року за реєстровим № 918 на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокряж" (далі - СТОВ "Агрокряж", відповідач 2).

- Земельна ділянку, кадастровий номер :04:004:0169, площа 4,1526 га, адреса об`єкта: Вінницька обл., Могилів-Подільський р-н, смт. Вендичани, вул. 50- річчя Жовтня. Відчужено на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2014 року за реєстровим № 919 на СТОВ "Агрокряж",

- Комплекс будівель та споруд, комплексу для приймання, очищення, сушіння та зберігання зерна (І-черга), загальною площею 1 775,2 кв. м., адреса об`єкта: Вінницька обл., Крижопільський р-н, с. Соколівка, вул. Службова, 1-б. Відчужено на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2014 року за реєстровим № 922 на Приватне акціонерне товариство "Зернопродукт МХП" (далі - ПрАТ "Зернопродукт МХП", Відповідач 3).

- Комплекс, загальною площею 5 698,6 кв. м., адреса об`єкта: м. Вінниця, вул.Максимовича, буд. 4. Відчужено на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2014 року за реєстровим № 929 на Товариство з обмеженою відповідальністю "Кряж" (далі - ТОВ "Кряж", Відповідач 4).

- Земельна ділянка, кадастровий номер :02:021:0089, площа 0,8966 га, адреса об`єкта: м. Вінниця, вул. Максимовича, 4. Відчужено на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2014 року за реєстровим № 930 на ТОВ "Кряж".

- Земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:1008, площа 3,0768 га, адреса об`єкта: Вінницька обл., Тульчинський р-н., сщ/рада Шпиківська. Відчужено на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2014 року за реєстровим № 927 на ПрАТ "Зернопродукт МХП".

- Комплекс приймання, очищення, сушіння та зберігання зерна, загальною площею 2 175,2 кв. м., адреса об`єкта: Вінницька обл., Тульчинський р-н, смт. Шпиків, вул. Леніна, 169. Відчужено на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2014 року за реєстровим № 926 на ПрАТ "Зернопродукт МХП".

- Земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:1009, площа 3,1835 га, адреса об`єкта: Вінницька обл., Тульчинський р., сщ/рада Шпиківська. Відчужено на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2014 року на ТОВ "Кряж".

В подальшому дане майно відчужено на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.2016 року за реєстровим № 3067 на ПрАТ "Зернопродукт МХП".

Також, позивач вказує, що підтвердження ухилення відповідачем 1 від виконання вищевказаних цивільно-правових договорів та рішень суду, що призвело до укладення фіктивних договорів щодо відчуження нерухомого майна є той факт, що відчуження відбулось на пов`язаних юридичних осіб, а саме:

-Засновником/учасником ПП "Хілл" в період з 15.02.2011 року по 2013 рік була ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) - мати ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_2 );

-Засновником/учасником ТОВ "Кряж" є ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_2 );

-Засновником/учасником СТОВ "Агрокряж" та ПрАТ "Зернопродукт МХП" є ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були засновниками/учасниками ТОВ "Агрокряж 1" (), правонаступником якого став ПП "Агрокряж 1" ().

Тобто, на думку позивача, зазначене відчужуване майво так і залишилось в користуванні у групі пов`язаних осіб.

Враховуючи обставини, що викладені в позовній заяві, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, оскільки укладені договори купівлі-продажу не спрямовувались на досягнення правових наслідків, які обумовлювалися цими договорами, а використовувалися виключно для приховування нерухомого майна відповідача 1, ухилення від виконання зобов`язань ПП "Хілл" по кредитному договору та договору поруки та в свою чергу ухилення від виконання рішень судів щодо стягнення з нього кредитної заборгованості в розмірі 298 117 017,60 грн. (борг ПП "Хілл" перед позивачем) та суми боргу 2 476 874,77 грн. (борг ПП "Хілл" перед ПАТ "Юг цемент"). В діях Відповідачів відсутній намір щодо фактичного здійснення відчуження нерухомого майна.

Беручи до уваги незаконні дії та умисл ПП "Хілл" щодо відчуження свого нерухомого майна для його приховування та не виконання рішень судів про стягнення з нього заборгованості, фіктивність та нікчемність договорів купівлі-продажу, на переконання позивача, є пряма загроза повторення незаконних дій відповідачами щодо відчуження зазначеного вище нерухомого майна, що спричинить неможливість погашення кредиторської заборгованості в справі № 902/858/15 про банкрутство ПП "Хілл".

Зважаючи на те, що в разі задоволення позовної заяви, нерухоме майно буде повернуто відповідачу 1 та у ТОВ "ФК "Веста", як в одного із кредиторів ПП "Хілл", з`явиться можливість погашення кредиторської заборгованості за рахунок реалізації вказаного вище майна, позивач вважає, що у нього існують реальні підстави рахувати, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити взагалі неможливим виконання ухвал господарського суду Вінницької області у справі №902/858/15 про визнання кредиторських вимог, в тому числі ухвали господарського суду Вінницької області від 04.11.2015 року та ухвали господарського суду Вінницької області від 30.01.2017 року про визнання кредитної заборгованості ПП "Хілл" по кредитному договору.

Окрім того, зважаючи на те, що відповідач 2, відповідач 3, відповідач 4 можуть вільно розпоряджатися належними їм нерухомим майном та за умови того, що Відповідачі можуть продати зазначене майно, що належать їм на праві власності, наслідком чого буде утруднення чи неможливість виконання ухвал суду про стягнення з відповідача 1 відповідної заборгованості.

За наведених вище обставин, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" у вигляді накладення арешту на вищевказане нерухоме майно.

Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Вінницької області від 10.07.2019р., заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" б/н від 02.07.2019 року (вх. № 02.1-50/64/19) про забезпечення позову у справі № 902/858/15 задоволено повністю.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Як встановлено ч.2 ст.136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.3 ч.1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України, після відкриття провадження у справі заява про забезпечення позову подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Отже, у відповідності до господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Право вжиття тих чи інших заходів належить суду, який виходить із предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

Необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення. Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд діє за внутрішнім переконанням на підставі та у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Пунктом 1 частини 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст.73, 74, 76-79 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим, Північно-західним апеляційним господарським судом встановлено, що єдиною підставою, на яку посилається заявник та з якою погодився місцевий господарський суд та задоволив заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, є наявність позовної заяви ТОВ "Інвестохілс Веста" до Приватного підприємства "Хілл", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокряж", Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кряж" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 10.07.2014 року, посвідчений Крижопільською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 918, укладеним між Приватним підприємством "Хілл" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокряж"; від 10.07.2014 року, посвідчений Крижопільською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 919, укладеним між Приватним підприємством "Хілл" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокряж"; від 10.07.2014 року, посвідчений Крижопільською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 922, укладеним між Приватним підприємством "Хілл" та Приватним акціонерним товариством "Зернопродукт МХП"; від 11.07.2014 року, посвідчений Крижопільською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 929, укладеним між Приватним підприємством "Хілл" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кряж"; від 11.07.2014 року, посвідчений Крижопільською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 930, укладеним між Приватним підприємством "Хілл" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кряж"; від 11.07.2014 року, посвідчений Крижопільською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 927, укладеним між Приватним підприємством "Хілл" та Приватним акціонерним товариством "Зернопродукт МХП"; від 11.07.2014 року, посвідчений Крижопільською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 926, укладеним між Приватним підприємством "Хілл" та Приватним акціонерним товариством "Зернопродукт МХП"; від 18.09.2014 року, посвідчений Курановою О.О. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, укладеним між Приватним підприємством "Хілл" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кряж"; від 07.10.2016 року, посвідчений Посвятенко Ю.Д. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу за реєстровим № 3067, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кряж" та Приватним акціонерним товариством "Зернопродукт МХП" поданої в межах справи про банкрутство ПП «Хілл» та припущення заявника та суду про можливе задоволення вказаної позовної заяви та наслідки які настануть у такому випадку.

При цьому, як підставу позову та заяви про забезпечення позову позивач вказує на фіктивність договорів купівлі - продажу від 10.07.2014р., від 11.07.2014р., від 07.10.2016р., укладених СТОВ «Агрокряж», ТОВ «Кряж», ПрАТ «Зернопродукт МХП», оскільки відчуження відбулося на пов`язаних юридичних осіб:

-Засновником/учасником ПП "Хілл" в період з 15.02.2011 року по 2013 рік була ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) - мати ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_2 );

-Засновником/учасником ТОВ "Кряж" є ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_2 );

-Засновником/учасником СТОВ "Агрокряж" та ПрАТ "Зернопродукт МХП" є ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були засновниками/учасниками ТОВ "Агрокряж 1" (), правонаступником якого став ПП "Агрокряж 1" ().

Тобто, на думку позивача, зазначене відчужуване майво так і залишилось в користуванні у групі пов`язаних осіб. А тому вважає, що в діях відповідачів відсутній намір щодо фактичного здійснення відчуження нерухомого майна.

Відповідно до статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

При цьому судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, у ст. 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.

Позиція ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", що відчужене ПП «Хілл» майно за вказаними договорами купівлі-продажу залишилось в користуванні у групі пов`язаних осіб, що нібито свідчить про фіктивність вказаних договорів купівлі-продажу, є предметом позовних вимог позивача.

При цьому, місцевим господарським судом не досліджувалось питання щодо фіктивності вказаних договорів купівлі-продажу та не надавалася їм оцінка, оскільки спір по суті ще не розглянуто.

Північно-західний апеляційний господарський суд погоджується із позицією скаржників, що питання визнання правочину недійсним з підстав його фіктивності вирішується за результатами розгляду відповідної позовної заяви.

Вказане свідчить про те, що покладені в основу мотивування заяви про забезпечення позову , доводи ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" щодо фіктивності вказаних вище договорів купівлі-продажу та наявності мети ПП «Хілл» уникнути виконання обов`язків по кредитному договору не можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, як убачається із рішення господарського суду Вінницької області у справі №902/982/14 від 29 липня 2014 року, на яке посилається ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" , то воно не стосується правовідносин між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ПП «Хілл» за договором поруки №21/2013-Ю-П-1 від 18.07.2013р. та Кредитним договором №21/2013-Ю від 18.07.2013р., а стосується стягнення на підставі договору поставки №235 від 01.01.2013р., укладеного між ПАТ "ЮГцемент" та ПП "Кряж".

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, судова колегія зауважує, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу у справі №902/858/15 не навів жодного обґрунтування та не послався на конкретні обставини, з якими пов`язувалося б утруднення чи неможливість виконання рішення суду.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи оскарженої ухвали, ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" не доведено того, що наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову у справі №902/858/15 обставини можуть ускладнити виконання рішення у даній справі, а заходи забезпечення позову зможуть забезпечити реальне виконання рішення у даній справі, та того, що у випадку невжиття таких заходів виконання рішення суду може бути істотно ускладнено чи унеможливлено та не порушить збалансованості інтересів сторін у даній справі.

Викладені у заяві про забезпечення позову ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" обставини не можуть свідчити про намір ТОВ «Кряж», СТОВ «Агрокряж» та ПрАТ «Зернопродукт МХП» розпоряджатися своїм майном, оскільки такі обставини стосуються предмета доказування у справі №902/858/15 за позовом ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" від 02.07.2019 р. про визнання договорів недійсним.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апеляційних скарг, що ухвала господарського суду Вінницької області від 10 липня 2019 р. у справі №902/858/15 є такою, що порушує права та законні інтереси скаржників.

Приймаючи до уваги вказане вище, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевий господарський суд, вживаючи заходи до забезпечення позову, не врахував відповідні вимоги чинного законодавства, у зв`язку з чим дійшов хибного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про забезпечення позову.

Разом з тим, судова колегія не погоджується із доводами апеляційних скарг з приводу процесуального статусу ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" , з огляду на таке.

15.07.2019 року господарським судом Вінницької області під головуванням судді Т.І. Лабунської постановлено ухвалу про відкриття загального позовного провадження у справі за позовом ТОВ «ФК «Веста», правонаступником якої є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу в межах справи №902/858/15 про банкрутство ПП «Хілл».

Розглянувши матеріали позовної заяви суд встановив, що позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст. 162 ГПК України; підстави для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені ГПК України відсутні, а тому господарський суд на підставі викладеного визнав їх достатніми для відкриття провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд встановив, що в провадженні Господарського суду Вінницької області (суддя Тісецький С.С.) перебуває справа №902/858/15 за заявою ПАТ «Дікергофф Цемент Україна» до ПП «Хілл» про визнання банкрутом.

Провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, ГПК України, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 статті 12 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

В п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України та ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» закріплено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Така ж норма міститься в ч. 9 Інформаційного листа №01-06/606/2013 від 28.03.2013 року «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 року №4212-VI).

Згідно абз. 4 ч. 9 Інформаційного листа, справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Такі майнові спори, за винятком спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (абзац четвертий частини восьмої статті 23 Закону), розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ.

Слід зазначити, що Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачає концентрацію всіх спорів в межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси, в тому числі майна, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута.

За таких обставин, суд дійшов вірного висновку, що позовна заява ТОВ «ФК «Веста» до ПП «Хілл», СТОВ «Агрокряж», ПрАТ «Зернопродукт МХП», ТОВ «Кряж» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу підлягає розгляду в межах справи № 902/858/15 про банкрутство ПП «Хілл» в порядку загального позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, справа за позовом ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу є самостійною, ухвала від 15.07.2019 року про відкриття провадження набрала законної сили і не підлягає оскарженню, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набув статусу позивача у даній справі, а тому наслідки розгляду заяви про заміну кредитора у справі про банкрутство не можуть ставитися в залежність для прийняття чи неприйняття заяви позивача про забезпечення позову.

Разом з тим, як зазначають самі апелянти, ухвалою суду від 26.06.2019 року заява ТОВ «ФК Інвестохіллс Веста» про заміну кредитора (ПАТ «Банк «Київська Русь») у справі про банкрутство ПП «Хілл» на правонаступника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» була призначена до розгляду на 11.09.2019 року, проте, як було з`ясовано у судовому засіданні 01.10.2019 року, ще не розглянута.

Однак, право вимоги ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» до поручителя ПП «Хілл» виникло ще з моменту підписання договору про відступлення права вимоги від 03.05.2019 року, і саме з цього моменту позивач має право оскаржувати до суду договори боржника і вимагати повернення незаконно відчуженого майна.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що, навіть за відсутності ухвали господарського суду Вінницької області про залучення ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» до участі у справі в якості правонаступника ПАТ "Банк "Київська Русь", ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» як позивач правомірно звернулося із заявою про забезпечення позову до суду.

А тому, посилання апелянтів на те, що ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» не набув статусу учасника справи про банкрутство, а тому не має права звернутися до суду з заявою про забезпечення позову, є необґрунтованим.

Крім того, щодо твердження апелянтів про зустрічне забезпечення слід зазначити таке.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 141 ГПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення); питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Враховуючи вищевикладене, законом надано право суду щодо вирішення питання про зустрічне забезпечення. Крім того, надано право відповідачам звернутися до суду з заявою про зустрічне забезпечення позову, яка вирішується судом протягом 10 днів.

Як убачається із оскарженої ухвали суд не вбачав підстав для вирішення питання щодо зустрічного забезпечення, при цьому відповідачами така заява про зустрічне забезпечення позову до суду, також, не подавалася.

За наведеного, позиція апелянтів про обов`язок суду в оскарженій ухвалі вирішити питання щодо доцільності чи недоцільності зустрічного забезпечення є безпідставним та таким, що спростовується вказаними вище нормами чинного законодавства.

До аналогічного висновку прийшов і Верховний Суд у постанові від 18.08.2018 року у справі №916/2851/17.

Таким чином, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційних скарг, щодо незаконності ухвали господарського суду Вінницької області від 10.07.2019 року про забезпечення позову у справі №902/858/15, оскільки позивачем не доведено наявність підстав для вжиття такого заходу забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки, апеляційним господарським судом під час перегляду оскарженої ухвали було встановлено порушення місцевим господарським судом норм процесуального права при вжитті заходів забезпечення позову, ухвала була переглянута в повному обсязі, в т.ч. щодо СТОВ "Агрокряж".

Згідно із п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 2,4 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кряж" та Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП" підлягають частковому задоволенню, а ухвала господарського суду Вінницької області від 10.07.2019 року у справі №902/858/15 - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кряж" та Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.07.19р. у справі №902/858/15 частково задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.07.19р. у справі №902/858/15 скасувати. Прийняти нове рішення. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у задоволенні заяви про забезпечення позову повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (04080, м.Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, оф. 111, код 41264766) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кряж" (21036, м. Вінниця, вул. Максимовича, 4, оф.410, код 38717275) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1921,00грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (04080, м.Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, оф. 111, код 41264766) на користь Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП" (08800, м. Миронівка, Миронівський р-н, Київська обл. вул. Елеваторна, 1, код 32547211) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1921,00грн.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

6. Матеріали оскарження ухвали у справі №902/858/15 повернути до господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "07" жовтня 2019 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Саврій В.А.