ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"02" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1072/19
Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,
При секретарі судового засідання Кришталі Д.І.,
розглянувши заяву про розподіл судових витрат (вх.№2-4361/19 від 11.09.2019)
у справі №916/1072/19,
про стягнення 75 997 348,22 грн.
Представники сторін:
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача: не з`явився.
03.09.2019 господарським судом Одеської області було винесено рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енгельхарт СТП (Україна)" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Березівський елеватор" про стягнення 75997348,22 грн., позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 71324545,25 грн. збитків, 4672802,97 грн. штрафних санкцій, 673310,50 грн. судових витрат.
Під час судових дебатів представник позивача зробив заяву про те, що докази розміру судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, будуть надані ним після узгодження з позивачем гонорару за договором про надання правової допомоги.
11.09.2019 до суду надійшла заява про розподіл судових витрат (вх.№2-4361/19), яка направлена поштою 09.09.2019.
Відповідно до положень ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
У зв`язку із тим, що суддя Волков Р.В. перебував у відпустці з 12.08.2019 по 20.09.2019, позивача було повідомлено листом про те, що заява про розподіл судових витрат буде розглянута після виходу судді з відпустки.
23.09.2019 ухвалою суду було призначено судове засідання на 02.10.2019.
В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що відповідно до Додаткової угоди №7 від 19.04.2019 до Договору про надання правової допомоги від 26.09.2017, вартість правової допомоги розраховується на підставі витраченого юристами часу за середньозваженою зниженою ставкою в розмірі 200 доларів США за годину. Згідно з п.1.1. Додатку №1 до Додаткової угоди №7 позивач та адвокатське об`єднання погодили, що гонорар щодо представництва інтересів позивача у даній справі становить еквівалент 7000 доларів США. Крім виставлення рахунку за надані професійні юридичні послуги, адвокатським об`єднанням також виставлялись рахунки за інші витрати, зокрема, транспортні, поштові, послуги нотаріуса, витрати на проживання, добові. Просить стягнути 187225,86 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Від відповідача жодних заяв та клопотань, зокрема, про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідно до ч.5 ст. 126 ГПК України.
Дослідивши матеріали заяви про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про її задоволення у зв`язку із наступним.
Згідно ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Ч.5 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 26.09.2017, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Редкліфф Партнерз» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енгельхарт СТП Україна».
До заяви про розподіл судових витрат додано копію Додаткової угоди №7 від 19.04.2019 до Договору про надання правової допомоги від 26.09.2017 (далі Додаткова угода). Даною Додатковою угодою встановлено, що сторони дійшли згоди про надання Виконавцем додаткової правової допомоги, яка включатиме підготовку позовних заяв та клопотань про забезпечення позову, інших клопотань і заяв, апеляційних та касаційних скарг, представництво інтересів замовника в господарських судах всіх рівнів в справах щодо повернення товарної продукції та / або відшкодування збитків за привласнення товарної продукції проти, зокрема, ТОВ «Березівський елеватор» (п.1.1.).
Вартість правової допомоги розраховується на підставі витраченого юристами часу за середньозваженою зниженою ставкою в розмірі 200 доларів США за годину (п.2.1. Додаткової угоди).
Представником позивача також надано копію Додатку №1 від 06.09.2019 до Додаткової угоди №7 до Договору про надання правової допомоги.
Згідно з п.1.1. Додатку №1 до Додаткової угоди №7 позивач та адвокатське об`єднання погодили, що гонорар щодо представництва інтересів позивача у Господарському суді Одеської області в справі №916/1072/19 становить еквівалент 7000 доларів США.
Таким чином, розмір витрат на професійну правничу допомогу є доведеним позивачем у повному обсязі, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатським об`єднанням робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і ціною позову.
При цьому, суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу, в силу приписів ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України покладений саме на відповідача. Між тим, в порушення вимог ст. 73-74 Господарського процесуального кодексу України відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів в підтвердження неспівмірності розміру витрат на правничу допомогу, заявлених позивачем до стягнення та необхідності зменшення судом таких витрат.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4 ч.3 ст. 123 ГПК України).
Відповідно до ч.2 ст. 128 ГПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Так, позивач зазначає, що ним були понесені витрати на отримання витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань у розмірі 146,00 грн., витрати на поштові відправлення у розмірі 352,08 грн., витрати на таксі у розмірі 734,35 грн., витрати за послуги нотаріуса у розмірі 800,00 грн., витрати як компенсація витрат на відрядження у розмірі 8018,96 грн. (транспортні та добові витрати).
Позивачем на підтвердження зазначених витрат надано відповідні квитанції та витяги, рахунки-фактури. Судом перевірено розрахунок витрат та встановлено їх відповідність підтверджуючим документам.
Згідно з положеннями ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст.123, 129, 244 ГПК України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енгельхарт СТП (Україна)» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення складені та підписані 02.10.2019. Повний текст рішення складений та підписаний 03 жовтня 2019 р.

Суддя Р.В. Волков