ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" вересня 2019 р. Cправа № 902/433/19

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фермерського господарства "Ягідка" Корнійчука Анатолія Павловича

(с. Гавришівка, Вінницький район, Вінницька область, 23302)

до: Державного підприємства "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027)

про зобов`язання виконати умови договору

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.,

представників сторін:

позивача Путілін Є.В. за довіреністю;

відповідача Яворська Л.І. згідно ордеру

У С Т А Н О В И В :

Фермерське господарство "Ягідка" Корнійчука Анатолія Павловича звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовною заявою (вх. номер канцелярії суду 446/19 від 28.05.2019) в якій просить зобов`язати ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" виконати умови договору від 15.01.2016 № 208 шляхом складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування кінно-спортивного комплексу на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Ухвалою суду від 31.05.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/433/19 з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.06.2019.

За результатами судового засідання 20.06.2019 підготовче засідання відкладено на 11.07.2019 (ухвала суду від 20.06.2019).

Ухвалою суду від 11.07.2019, за обопільним клопотанням представників сторін, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 28.08.2019.

Протокольною ухвалою від 28.08.2019, за згодою представників сторін, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті, оголосив перерву в судовому засіданні до 12.09.2019.

При розгляді справи 12.09.2019 та 24.09.2019 судом оголошувались перерви до 24.09.2019 та 27.09.2019 відповідно.

На визначену судом дату з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти позову.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 27.09.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Стислий виклад позицій учасників справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що в інтересах позивача (Замовник), Вінницькою регіональною філією ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (Виконавець) 15.01.2016р. було укладено Договір №208 на розробку проекту землеустрою.

Предметом Договору є виконання робіт по складанню проекта землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування кінно-спортивного комплексу на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Додатком до Договору визначено кошторис №1 в якому вcтановлена розрахункова площа 7.1 га з якої розраховувалась вартість кошторису (робіт).

Відповідно до п. 5.1 Договору виконавець повинен закінчити роботи по складенню проекту землеустрою в 9 місячний термін з дня надходження коштів та представлення всіх документів.

Кошти за складання проекту землеустрою було сплачено 15.01.2016. Необхідні для виконання робіт документи надавались позивачем починаючи з моменту укладання Договору і до 27.07.2018.

Таким чином 27.04.2019 минув 9 місячний термін для закінчення робіт по складанню проекту землеустрою.

Проте, Виконавцем дій у відповідності до Договору щодо виконання робіт не було вчинено.

У відзиві від 19.06.2019 №3562 відповідач заперечує проти позову стверджуючи, що лише 24.01.2019 ОСОБА_1 були надані необхідні документи, тому термін виконання Договору слід рахувати з 24.01.2019.

29.03.2019 позивачу було запропоновано підписати складові завершеного проекту землеустрою, зокрема погодити Технічне завдання, який не погоджувався через відсутність необхідних документів, та підписати Акт приймання передачі межових знаків на зберігання. Проте, від погодження Технічного завдання проекту та підпису Акту передачі межових знаків на зберігання позивач відмовився, про що представниками відповідача складено акт від 29.03.2019.

Крім того відповідач наголошує, що Акт приймання передачі межових знаків має містити підписи Стрижавської селищної ради, яка відмовилася від підписання вказаного Акту.

Також відповідач зазначає, що час який буде затрачено для отримання підписів від суміжних землекористувачів не входить до терміну виконання робіт.

Таким чином, решта заходів щодо виготовлення проекту землеустрою після отримання підписів або отримання відмови від підпису суміжних землекористувачів буде неможливим з вини самого позивача, який не підписав Технічне завдання проекту та Акт приймання передачі межових знаків проекту та через відмову Стрижавської селищної ради підписати Акт приймання передачі межових знаків.

Також відповідач вказує, що розмір площі запроектованої землі становить 5 га, як і передбачено рішенням Стрижавської селищної ради від 29.06.2004. Лист позивача від 11.02.2016 № 264 не мав наслідком зміни площі запроектованої земельної ділянки з 5 га на 7.1 га, оскільки розмір земельної ділянки визначається Стрижавською селищною радою.

У відповіді на відзив яка надійшла на адресу суду 25.06.2019 позивач зазначає, що п. 5.1. Договору не містить чіткого переліку документів, які має представити Виконавцю Замовник. Також умови Договору не містять зобов`язань Замовника щодо надання відповідних документів Виконавцю.

Крім того Виконавцю було надано два рішення Стрижавської селищної ради від 04.05.2006р. 2 сесії 5 скликання про надання погодження на надання на умовах оренди 5 га земельної ділянки та від 29.06.2006 р. 3 сесії 5 скликання про надання згоди на передачу 5 га.

Отже, сумарна орієнтовна площа земельної ділянки щодо якої надано погодження на виготовлення документації із землеустрою складає 10 га.

З огляду на наявність рішення виконавчого комітету Вінницької районної ради від 30.05.1991 №153 в якій зазначена площа 7,2 га земельної ділянки при укладанні договору №208 від 15.01.2016 з відповідачем розрахунок вартості робіт визначався саме із площі 7,1 га, що вбачається із кошторису №1, який являється додатком до Договору і був погоджений сторонами.

У запереченні на відповідь від 03.07.2019 відповідач зазначає, що рішенням Стрижавської селищної ради від 04.05.2006 питання надання дозволу на розроблення проекту відведення не вирішено, тому зазначене рішення не було підставою для робіт щодо виготовлення проекту відведення.

У поясненнях від 16.07.2019 позивач зазначає, що додатком до Договору є кошторис №1 в якому визначена розрахункова площа земельної ділянки 7.1 га з якої розраховувалась вартість кошторису (робіт). Матеріали проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки виготовлені не на визначені додатком до Договору 7,1 га, а лише на 5 га земельної ділянки. Крім того ст. 50 Закону України «Про землеустрій» в редакції чинній на момент укладання Договору визначала, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: матеріали погодження проекту землеустрою, які відповідачем не представлені.

У запереченнях на пояснення від 30.07.2019 відповідач зазначає, що в період розгляду Господарським судом Вінницької області справи № 902/433/19 вирішено надати незавершений проект на погодження.

Згідно листа начальника відділу містобудування і архітектури Вінницької районної держадміністрації Рудого В.С. від 02.07.2019 за № 01-04-141 позивачу відмовлено в погоджені проекту. З приводу листа відділу архітектури та містобудування Вінницької райдержадміністрації відповідач зазначає, що цим листом від позивача вимагаються документи, які не є вихідними даними для розробки відповідної документації, і про їх необхідність в складі проекту приймає рішення сам орган в сфері архітектури та містобудування вже при здійснені відповідної експертизи готового проекту з метою погодження. Отримання таких документів здійснюється на платній основі і належить до повноважень замовника.

Також відповідач вказує, що 29.08.2019 позивачу надіслано лист-попередження № 5439 про розірвання договору в зв`язку з відмовою від Договору в разі не затвердження ним завдання на виконання робіт, що було розроблено з дотриманням вимог законодавства, Станом на 18.09.2019 позивач зазначений лист отримав, але завдання на виконання робіт не затвердив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив.

Фермерське господарство «Ягідка», відповідно до свідоцтва про власність, виданого 19.11.2001 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області за реєстраційним номером 715, на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.2001, є власником майна незавершеного будівництвом кінно-спортивного комплексу розташованого в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, на земельній ділянці, яка виділена відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької районної ради народних депутатів від 30.05.1991 № 163.

За змістом рішення виконавчого комітету Вінницької районної ради народних депутатів № 153 від 30.05.1991 колгоспу «Родина» надано дозвіл на виготовлення проектно-кошторисної документації з послідуючим будівництвом кінно-спортивної бази на земельній ділянці площею 7,2 га, належній колгоспу «Родина» в смт. Стрижавка.

Рішенням 2 сесії 05 скликання від 04.05.2006 № 47 Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області погоджено надання на умовах оренди земельну ділянку площею 5 га для будівництва та обслуговування будівель кінно-спортивного комплексу ФГ «Ягідка» за рахунок земель господарського двору, що перебувають в користуванні ПСП «Агрофірма Батьківщина».

Рішенням 3 сесії 05 скликання від 29.06.2006 № 47 Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області надано згоду СФГ «Ягідка» на передачу земельної ділянки площею 5,0 га за рахунок земель запасу (господарських дворів), що перебувають в користування ПСП «Агрофірма Батьківщина» на умовах оренди на термін 5 років та дозвіл на розробку проекту відведення даної земельної ділянки для будівництва кінно-спортивного комплексу по вул. Приміська, б/н, в межах населеного пункту.

15 січня 2016 року між Державним підприємством «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (відповідач, за Договором Виконавець) та Фермерським господарством «Ягідка» (позивач, за Договором Замовник) укладено Договір №208. (надалі Договір)

Згідно з предметом Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання землевпорядних робіт по складанню проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування кінно-спортивного комплексу на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Відповідно до п. 2.1. Договору за виконану роботу, згідно цього Договору, Замовник перераховує Виконавцю у відповідності з протоколом договірну ціну: 6485,49 грн. Виконавець приступає до виробництва робіт при оплаті Замовником коштів.

Додатком до Договору є кошторис №1 в якому визначена розрахункова площа земельної ділянки 7.1 га з якої розраховувалась вартість кошторису (робіт).

Відповідно до п. 5.1 Договору Виконавець повинен закінчити роботи по складанню проекту землеустрою в 9 місячний термін з дня надходження коштів та представлення всіх документів.

На виконання вимог Договору, Замовником було сплачено кошти за складання проекту землеустрою у розмірі 6485,49 грн. (платіжне доручення № 1 від 15.01.2016.)

11.02.2016 Замовник звернувся до Виконавця з листом №264 від 11.02.2016, в якому вказав, що формулювання п. 1.1. Договору не чітко відображає предмет Договору, та вніс пропозицію п. 1.1. Договору викласти в наступній редакції: «Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 7.1. га по передачі її в оренду під кінно-спортивний комплекс на території Стрижавської селищної ради, в межах населеного пункту смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області».

01.03.2016 Замовник звернувся до Виконавця з листом №270 від 01.03.2016 в якому просив повідомити про хід виконання робіт за Договором.

В подальшому, Замовник неодноразово звертався до Виконавця з листами про повідомлення ходу виконання робіт за Договором. (листи № 271 від 16.03.2016, № 289 від 23.08.2016)

При цьому листи №270 від 01.03.2016 та № 271 від 16.03.2016 отримані Замовником під розписку, про що останнім вчинено відповідні відмітки на листах. Лист № 289 від 23.08.2016 отримано Замовником 30.08.2016, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 017.

Проте, як стверджує позивач, відповіді на вказані листи (звернення) відповідачем не надано.

23.05.2018 адвокат Калічевський В.І. в інтересах Замовника звернувся з адвокатським запитом до ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з проханням повідомити про результат виконання Договору.

30.05.2018 ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» надав відповідь на адвокатський запит в якій зазначається, що після укладання Договору Замовнику неодноразово нагадувалося про необхідність надання з його сторони вихідних документів та направлено лист від 26.04.2016 №4950. Також у вказаному листі зазначається, що без вихідних даних вказаних у листі від 26.04.2016 №4950, Виконавець не в змозі виконати умови Договору. В додаток до відповіді на адвокатський запит надано копію листа від 26.04.2016 №4950 з зазначенням переліку документів які необхідно надати для продовження формування проекту землеустрою.

Листом № 327 від 27.07.2018 на адресу Виконавця направлено пакет документів для виконання умов робіт обумовлених Договором.

У листі № 7685 від 13.08.2018 «Про розірвання договору» Виконавець повідомив Замовника, що ним не надано оригіналу рішення органу місцевого самоврядування щодо надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на умовах оренди під кінно-спортивний комплекс на території Стрижавської селищної ради Вінницького району та зазначив, що до отримання вказаного документу роботи по виконанню Договору припинені.

14.08.2018 адвокат Калічевським В.І. звернувся до Виконавця з адвокатським запитом № 365 від 14.08.2018 з проханням надати відомості щодо результатів виконання Договору.

Листом № 328 від 21.08.2018 Замовником, на вимогу Виконавця, надано останньому: рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району №47 03 сесії 05 скликання від 29.06.2006 «Про надання згоди на передачу та дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки Селянсько-фермерському господарству «Ягідка» та рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району №47 2 сесії 05 скликання від 04 травня 2004 року «Про розгляд заяви ФГ «Ягідка» ОСОБА_2 П ОСОБА_3

19.12.2018 Замовник звернувся до Виконавця з листом №336 від 18.12.2018 в якому просив повідомити про хід виконання робіт за Договором. Вказаний лист відповідачем отримано 19.12.2018 під розписку, про що останнім вчинено відповідна відмітка на листі.

Як стверджує позивач, 13.01.2019 останній повторно звернувся до Виконавця з листом №339 від 13.01.2019 в якому просив повідомити про хід виконання робіт за Договором. При цьому суд зважає, що матеріали справи не містять доказів направлення відповідного листа на адресу відповідача.

За доводами позивача, відповіді на зазначені листи (звернення) останнім не отримано.

24.01.2019 Замовником, на вимогу Виконавця, листом № 341 від 24.01.2019 повторно надано наступні документи:

- належним чином завірену копію Рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району №47 2 сесії 05 скликання від 04.05.2004 «Про розгляд заяви ФГ «Ягідка» ОСОБА_1 . та додаток до нього;

- заява Селищному голові Стрижавської ради народних депутатів від 21.03.2006;

- належним чином завірену копію Рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району №47 03 сесії 05 скликання від 29.06.2006 «Про надання згоди на передачу та дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки Селянсько-фермерському господарству «Ягідка»;

- заява Селищному голові Стрижавської ради народних депутатів 20.03.2006.

За доводами відповідача, 29.03.2019 для дотримання вимог законодавства щодо форми проектної документації позивачу було запропоновано підписати складові завершеного проекту землеустрою, зокрема погодити Технічне завдання, який не погоджувався через відсутність необхідних документів та підписати Акт приймання передачі межових знаків на зберігання як користувача земельної ділянки. Проте, від погодження Технічного завдання проекту та підпису Акту передачі межових знаків на зберігання позивач відмовився.

В листі № 2313 від 23.04.2019 «Щодо результатів розгляду звернення» відповідач наводить підстави зупинення виконання робіт за Договором, та вказує, що станом на 01.04.2019 всі складові проекту відведення виконавцями розроблені, що є підставою для затвердження та підписання Замовником розроблених складових проекту із землеустрою.

В листі № 3542 від 19.06.2019 «Щодо зупинення виконання робіт» відповідач вказує, що отримання необхідних погоджень та експертного висновку по проекту неможливе через відмову Замовника від погодження Технічного завдання та від підписання останнім Акту приймання передачі межових знаків на зберігання, а також через відмову Стрижавської селищної ради підписати акт приймання передачі межових знаків (погодження меж).

Позивач не погоджується з позицією відповідача, і звертаючись з даним позовом до суду наголошує, що зобов`язання за Договором відповідачем не виконані, з огляду на що просить суд зобов`язати відповідача виконати умови Договору шляхом складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування кінно-спортивного комплексу на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення або невизнання. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених або оспорюваних прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 Цивільного кодексу України. Такими, зокрема, є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Як встановлено ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 15.01.2016 з моменту укладення Договору № 208 між сторонами виникли відносини підряду, оскільки такі відносини відповідають дефініції ст.887 ЦК України: коли одна сторона (підрядник) зобов`язується розробити за завданням другої сторони (замовника) проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно ч.1 ст.888 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Статтею 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

В силу припису пункту 1 частини 1 статті 889 ЦК України, замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч.1 ст.843 ЦК України). За правилами статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Крім того, за загальним правилом, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).(ч.1 ст.530 ЦК України).

За змістом п. 5.1 Договору Виконавець повинен закінчити роботи по складенню проекту землеустрою в 9 місячний термін з дня надходження коштів та представлення всіх документів.

Як свідчать матеріали справи, зокрема листування між сторонами за Договором, Виконавець обумовлені Договором роботи не виконав.

За доводами останнього затримка у виконанні сталася з вини самого позивача, який не підписав Технічне завдання проекту та Акт приймання передачі межових знаків проекту. До того ж, відповідач наголошує, що термін виконання Договору слід обраховувати з 24.01.2019, оскільки саме 24.01.2019 позивачем надано всі документи, що містять необхідні вихідні дані.

При цьому, позивач наполягає на тому, що строки виконання зобов`язань за Договором відповідачем порушені, оскільки документи надавались позивачем починаючи з моменту укладання договору і до 27.07.2018, таким чином 27.04.2019 року минув 9 місячний термін для закінчення робіт по складанню проекту землеустрою.

Досліджуючи питання строків виконання Договору відповідачем судом встановлено, що позивач, відповідно до листа № 327 від 27.07.2018 надав пакет документів, визначених відповідачем.

21.08.2018 позивачем, відповідно до листа № 328 від 21.08.2018 надано відповідачу рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області щодо відведення земельної ділянки ФГ «Ягідка». При цьому, в листі зазначено, що рішення надається повторно.

24.01.2019 позивачем, відповідно до листа № 341 від 24.01.2019, надано відповідачу документи, що містять необхідні вихідні дані, і у даному листі також вказується про повторне надання документів.

Наведе свідчить, що вимоги Виконавця за Договором зі сторони Замовника виконано 27.07.2018, позаяк визначений останнім перелік документів надано 27.07.2018.

Твердження відповідача щодо неналежного оформлення певних документів судом не беруться до уваги, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували доводи останнього. До того ж, у разі наявності такої невідповідності, Виконавцем не вчинено дій направлених на усунення таких недоліків документів.

Більше того, матеріали справи не містять, і відповідачем не надано доказів направлення, та відповідно отримання позивачем листа № 4950 від 26.04.2016, який відповідачем надано в підтвердження своїх доводів. Тоді як, саме в даному листі відповідач наводить перелік вихідних документів, що є необхідні для виготовлення проекту землеустрою.

Із зазначених мотивів, суд дійшов висновку, що відповідач не дотримався вимог Договору щодо виготовлення проекту землеустрою у визначений Договором строк.

Знайшли своє підтвердження і доводи позивача щодо площі земельної ділянки.

Так, відповідно до ч.1 ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч.2 ст.180 ГК України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч.3 ст.180 ГК України).

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості (ч.4 ст.180 ГК України).

Предметом Договору є виконання робіт по складанню проекта землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування кінно-спортивного комплексу на території Стрижавської селищної ради Вінницького району, Вінницької області, розрахункова площа якої, відповідно до Кошторису №1 (Додаток до Договору), складає 7.1 га.

При цьому доказів звернення до Замовника з пропозицією про внесення змін чи доповнень до Договору щодо площі земельної діянки відповідачем не надано, відповідно не надано і доказів внесення відповідних змін до Договору.

Відтак, виконанню підлягає зобов`язання обумовлене Договором.

Визначаючись з питанням про розірвання Договору, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 188 ГК України, яка передбачає, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, виходячи з наведених норм, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

За змістом укладеного між позивачем та відповідачем Договору, сторонами не було узгоджено порядок його розірвання.

У відповідності до ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлена договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Тобто у випадках, коли підстава для односторонньої зміни чи розірвання договору встановлена законом або договором, відповідна сторона договору може скористатися нею самостійно, без звернення до суду.

Таким чином, укладений між сторонами договір може бути розірвано лише за згодою сторін чи за рішенням суду.

При цьому матеріали справи не містять відповідної згоди сторін на розірвання Договору. Відсутнє у справі і судове рішення про розірвання Договору.

До того дії відповідача по виготовленню Технічного завдання спростовують доводи про розірвання Договору.

Щодо інших заперечень відповідача, суд зважає на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Решта долучених до матеріалів справи доказів та наданих сторонами пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 86 ГПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Зобов`язати Державне підприємство "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027, ) виконати умови договору від 15.01.2016 № 208 шляхом складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування кінно-спортивного комплексу на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Стягнути з Державного підприємства "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027, ) на користь Фермерського господарства "Ягідка" Корнійчука Анатолія Павловича (с. Гавришівка, Вінницький район, Вінницька область, 23302, ) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-Західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 02 жовтня 2019 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (с. Гавришівка, Вінницький район, Вінницька область, 23302)

3 - відповідачу (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027)