ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019р.м. ДніпроСправа № 904/3299/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Ложечки Василя Миколайовича, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором оренди у розмірі 1021грн.24коп. та пені у розмірі 2291грн.06коп.

Представники:

від позивача: Керекеша С.М., довіреність №10/3-60 від 31.10.2018р.;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради звернувся до Фізичної особи-підприємця Ложечки Василя Миколайовича з позовом про стягнення заборгованості за договором оренди у розмірі 1021грн.24коп. та пені у розмірі 2291грн.06коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27.08.2019р.

Відповідач участі свого представника у судовому засіданні від 27.08.2019р. не забезпечив, про причини його неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2019р. судове засідання було відкладене на 01.10.2019р.

Відповідач відзиву на позов не надав, участі свого представника у судовому засіданні не забезпечив. Хоча про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення 09.08.2019р. особисто відповідачу поштового відправлення з ухвалою суду від 05.08.2019р.

Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Нормами статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів. Тож, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень сторонам були створені належні умови для надання доказів та заперечень.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

15.12.2016р. між Департаментом по роботі з активами Дніпропетровської міської ради (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Ложечкою Василем Миколайовичем (далі - орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста №282-ДРА/16 (далі - договір).

За умовами пункту 1.1 даного договору орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.2007р. №41/11 із змінами та доповненнями передав, а орендар прийняв в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - нежитлові приміщення (далі - об`єкт оренди) загальною площею 106,5 кв.м, розташовані за адресою: м. Дніпро, просп. Олександра Поля, 102 а (просп. Кірова, 102 а), у підвалі 5-ти поверхового будинку, вартість яких згідно з незалежною оцінкою становить 548981грн.00коп., без ПДВ, що перебувають на балансі Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради, для використання під розміщення суб`єкту господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення.

Розділом 2 договору визначені умови передачі та повернення орендованого майна.

Так, згідно з пунктом 2.1 договору передача нерухомого комунального майна (об`єкта оренди) в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на цей об`єкт оренди. Власником майна (об`єкта оренди) залишається територіальна громада міста Дніпра (в особі міської ради), а орендар користується ним протягом строку оренди.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування об`єктом оренди з дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі об`єкта оренди.

Передача об`єкта оренди в оренду здійснюється за вартістю згідно з незалежною оцінкою, проведеною станом на 07.12.16р. на підставі акта приймання-передачі об`єкта оренди, підписаного балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем (п. 2.3 договору).

На виконання умов договору 15.12.2016 року орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду об`єкт оренди - нежитлове приміщення загальною площею 106,5 кв.м., розташоване за адресою: м. Дніпро, просп. Олександра Поля, 102 а (просп. Кірова, 102 а), вартість якого за незалежною оцінкою станом на 07.12.2016 року становить 548981грн.00коп., без ПДВ.

Факт передачі майна в оренду підтверджується наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі від 15.12.2016р., який містить підписи та відбитки печаток орендодавця, орендаря та балансоутримувача (а.с. 18).

Відповідно до п. 2.5 договору у разі його припинення об`єкт оренди повертається протягом п`яти календарних днів з дати припинення цього договору.

Орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди за актом прийманням передачі об`єкта оренди, підписаним балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем. Майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта оренди (п. 2.6 договору).

Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі при передачі об`єкта в оренду покладається на балансоутримувача, а при поверненні об`єкта оренди - на орендаря (п. 2.7 договору).

У відповідності до умов п. 5.1 договору орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату за весь час використання об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди, включно.

Розрахунок орендної плати здійснюється за Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна, затвердженою міською радою (п. 3.1 договору).

Розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору, становить 2287грн.42коп. без ПДВ/ базова за листопад місяць 2016 рік/.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з грудня місяця 2016 року. У платіжному дорученні обов`язково зазначати номер договору оренди, дату укладання та назву орендаря (п. 3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору визначено, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:

- 70% від загальної суми орендної плати у розмірі 1601грн.19коп., без ПДВ до загального фонду міського бюджету;

- 30% від загальної суми орендної плати у розмірі 686грн.23коп., без ПДВ на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (п. 3.4 договору).

Орендна плата сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря. Орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного використання об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди, включно (п. 3.5 договору).

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням штрафних санкцій, у співвідношенні, визначеному п. 3.3 цього договору (п. 3.8 договору).

Згідно з пунктом 10.1 договору цей договір діє з 15 грудня 2016р. до 01 грудня 2019р. включно.

Відповідач своїх зобов`язань з повної та своєчасної оплати до міського бюджету плати за користування майном не виконав, у зв`язку з чим у нього за період з 15.12.2016р. по 30.06.2019р. перед позивачем утворилась заборгованість, сума якої згідно з розрахунком позивача (а.с. 19-20) становить 1021грн.24коп. Фактично ця сума боргу є залишком несплаченої орендної плати за червень 2019р.

Наявна заборгованість в розмірі 1021грн.24коп. і стала підставою для звернення позивача до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно із ч. 3 ст. 18 цього Закону орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною першою ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Отже, враховуючи умови договору та положення ст. 530 Цивільного кодексу України cтрок виконання зобов`язань зі сплати орендної плати є таким, що настав.

Відповідачем не виконано зобов`язання з оплати орендної плати в сумі 1021грн.24коп., чим порушено умови договору та вимоги закону. З огляду на наведене вимога позивача про стягнення основного боргу з орендної плати в сумі 1021грн.24коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Положеннями статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню у сумі 2291грн.06коп. за загальний період прострочення оплати послуг за договором з 16.08.2018р. по 30.07.2019р., розрахунок якої здійснено окремо за кожний місяць.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У частині першій статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статтею 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами пункту 9.2 договору за несвоєчасну сплату суми орендної плати орендар зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу за весь період існуючої заборгованості у співвідношенні, визначеному у п. 3.3 цього договору.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку пені судом виявлено арифметичні помилки у нарахуванні пені та помилки у визначенні бази нарахування пені на залишкову заборгованість з орендної плати.

Однак, оскільки позивачем заявлено пеню в межах суми здійсненого судом перерахунку, то вимога в цій частині позову підлягає задоволенню в повному обсязі в розмірі 2291грн.06коп.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921грн.00 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статями 4, 13, 14, 20, 42, 46, 74, 76-80, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради до Фізичної особи-підприємця Ложечки Василя Миколайовича про стягнення заборгованості за договором оренди у розмірі 1021грн.24коп. та пені у розмірі 2291грн.06коп. - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ложечки Василя Миколайовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код 37454258; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75) суму боргу за договором оренди у розмірі 1021грн.24коп., пеню в розмірі 2291грн.06коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921грн.00коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 01.10.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 07.10.2019р.

Суддя Р.Г. Новікова