РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.09.2019Справа № 910/9205/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп»

до Фізичної особи-підприємця Лабунської Анжеліки Вікторівни

про стягнення 29995,93 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Лабунської Анжеліки Вікторівни про стягнення 29995,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами Договором про надання послуг по розміщенню зовнішньої реклами №ПМ-3659 від 27.11.2018, в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 19560 грн., яку просить стягнути позивач.

Крім того позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 655,93 грн. та штрафу в сумі 9780 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп» залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

23.07.2019 через загальний відділ канцелярії господарського суду міста Києва позивачем на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 17.07.2019 подано документи для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 09.08.2019, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 19.08.2019 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 28.08.2019. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 23.08.2019.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.07.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01015, м. Київ, вул . Старонаводницька, буд. 6-Б , кв.174.

Однак, станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернувся поштовий конверт №861 із відміткою про повернення у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 29.07.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.11.2018 між Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп» (позивач, виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Лабунською Анжелікою Вікторівною (відповідач, замовник) було укладено Договір на проведення рекламної кампанії №ПМ-3659, відповідно до умов якого, виконавець зобов`язався протягом строку дії договору професійно і якісно проводити рекламну кампанію для замовника або клієнтів замовника на території України на узгоджених сторонами поверхнях спеціальних конструкцій, а замовник зобов`язався прийняти і вчасно й у повному обсязі оплачувати роботи та послуги виконавця в строки та на умовах, визначених даним договором (п.2.1 Договору).

Відповідно до п.2.2 Договору, з метою проведення рекламної кампанії сторонами підписується Додаток до договору акт бронювання.

Згідно з п.3.4.5 Договору, замовник обов`язаний здійснювати розрахунки з виконавцем особисто відповідно до умов даного договору. У разі прострочення оплати рекламної кампанії, замовник зобов`язаний сплатити виконавцю штрафні санкції, передбачені даним договором та у відповідності до чинного законодавства.

За умовами п.4.1 Договору, вартість рекламної кампанії залежить від кількості заброньованих поверхонь спеціальних конструкцій, строку рекламної кампанії і зазначається сторонами у додатках до договору. вартість кожної рекламної кампанії включає податки, передбачені чинним законодавством України.

Згідно з п.4.2 Договору, оплата здійснюється замовником у формі 100% передоплати не пізніше, ніж до 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, що передує місяцю проведення рекламної кампанії безготівковим розрахунком у гривнях та на підставі додатків до договору. Якщо день оплати припадає на вихідний або святковий, неробочий день, замовник здійснює оплату останнього робочого дня, що передує вихідному або святковому, неробочому дню.

Пунктом 4.6 Договору встановлено, що після надання рекламних послуг виконавцем, передбачених кожним окремим додатком до даного договору, виконавець протягом 5 (п`яти) робочих днів направляє замовникові для підписання 2 (два) екземпляри акту прийому-передачі робіт та послуг, підписаних уповноваженою особою виконавця або надсилає на електронну адресу замовника скан-копію акту прийому-передачі робіт та послуг, підписаних уповноваженою особою виконавця. Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати одержання акту підписує його та надсилає виконавцю один екземпляр акту з іншою необхідною документацією або направляє виконавцю мотивовану відмову від підписання. Не підписання замовником акту протягом 10 (десяти) днів з моменту його надсилання виконавцем та не отримання виконавцем мотивованої відмови від підписання, є фактом визнання замовником повного виконання виконавцем договірних зобов`язань та відсутності претензій.

Відповідно до п.6.1 Договору, договір є чинним з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 включно. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, що виникли у зв`язку з договором та відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

У п.7.2.2 Договору сторони погодили, що при порушенні замовником зобов`язань з оплати замовник зобов`язаний заплатити виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за весь період прострочення, без додаткової вимоги виконавця.

Згідно з п.7.2.3 Договору, за прострочення оплати рекламної кампанії більше ніж на 10 (десять) робочих днів, замовник на вимогу виконавця виплачує додатково штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти відсотків) від вартості розміщення реклами по якій оплата прострочена.

Припинення договору, у тому числі шляхом його розірвання, не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце протягом строку дії договору (п.7.4 Договору).

За приписами ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов укладеного між сторонами договору було виставлено відповідачу рахунки №У-2305 від 09.04.2019 на суму 19560 грн, №У-2968 від 08.05.2019 та №У3753 від 12.06.2019, вказані рахунки, відповідно до умов укладеного між сторонами договору, мали бути оплачені відповідачем до 25.04.2019 (за проведення рекламної кампанії у травні), до 24.05.2019 (за проведення рекламної кампанії у червні) та до 25.06.2019 (за проведення рекламної кампанії у липні).

Як свідчать матеріали справи, відповідачем, виставлені позивачем рахунки №У-2305 від 09.04.2019 на суму 19560 грн та №У-2968 від 08.05.2019 на суму 19560 грн були оплачені в повному обсязі, але із порушенням погоджених строків їх оплати, зокрема рахунок №У-2305 від 09.04.2019 було оплачено відповідачем 06.05.2019 відповідно до платіжного доручення №2PL837808, рахунок №У-2968 від 08.05.2019 було оплачено відповідачем 03.06.2019 відповідно до платіжного доручення №ПН182715.

Факт належного надання позивачем обумовлених сторонами послуг у травні-червні 2019 року та прийняття їх відповідачем підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Актів надання послуг №Б-1929 від 31.05.2019 та №Б2504 від 30.06.2019, які підписані замовником без жодних зауважень.

Суд зазначає, що відповідно до 4.6 укладеного між сторонами договору, після надання рекламних послуг виконавцем, передбачених кожним окремим додатком до даного договору, виконавець протягом 5 (п`яти) робочих днів направляє замовникові для підписання 2 (два) екземпляри акту прийому-передачі робіт та послуг, підписаних уповноваженою особою виконавця або надсилає на електронну адресу замовника скан-копію акту прийому-передачі робіт та послуг, підписаних уповноваженою особою виконавця. Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати одержання акту підписує його та надсилає виконавцю один екземпляр акту з іншою необхідною документацією або направляє виконавцю мотивовану відмову від підписання. Не підписання замовником акту протягом 10 (десяти) днів з моменту його надсилання виконавцем та не отримання виконавцем мотивованої відмови від підписання, є фактом визнання замовником повного виконання виконавцем договірних зобов`язань та відсутності претензій.

Стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 655,93 грн та штрафу в сумі 9780 грн суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

За умовами п.7.2.2 Договору сторони погодили, що при порушенні замовником зобов`язань з оплати замовник зобов`язаний заплатити виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за весь період прострочення, без додаткової вимоги виконавця.

В той же час, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені судом встановлено, що позивачем включено до періоду нарахування вимоги за рахунком №У3753 від 12.06.2019 на суму 19560 грн, проте, враховуючи те, що відмову відповідача від оплати вказаного рахунку за липень 2019 року позивачем розцінено як фактичну відмову від проведення рекламної кампанії та за відсутності доказів надання послуг за вказаним рахунком у липні 2019 року, суд не вбачає підстав для нарахування пені за невчасну оплату наданих послуг на зазначену суму. З тих же підстав не підлягає задоволенню вимога про стягнення штрафу за прострочення оплати рекламної кампанії за липень більш, ніж на 10 робочих днів у розмірі 9780 грн.

Так, здійснивши власний перерахунок заявленої до стягнення суми пені, судом встановлено, що вимоги позивача у цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 323,68 грн.

Разом з тим, відповідно до п.7.2.1 Договору, у випадку скасування замовником бронювання поверхонь спеціальних конструкцій, зазначених у додатку до договору, менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до початку рекламної кампанії виконавець вправі стягнути з замовника штраф у розмірі вартості не проведеної рекламної кампанії, від якої відмовився замовник, зазначеній у кожному конкретному додатку до даного договору. При цьому штраф за кожну поверхню від якої відмовився замовник, не може перевищувати місячну вартість рекламної кампанії на такій поверхні.

Судом встановлено, що матеріали справи не місять доказів скасування відповідачем бронювання поверхонь спеціальних конструкцій, за липень 2019 року, у строк визначений договором, з огляду на викладене суд дійшов висновку щодо можливості нарахування відповідачу штрафу в порядку п.7.2.1 договору.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 19560 грн штрафу визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин.

Стосовно розподілу судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено до стягання з відповідача 11000 грн витрат на оплату послуг адвоката.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Авраменко Іриною Валеріївною укладено Договір про надання юридичних послуг, правової допомоги та представництва №02/04/18 від 02.04.2018, та Акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до якого сторони вбачається надання послуг позивачу в загальному розмірі 11000 грн.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу, зокрема не надано рахунку на оплату послуг адвоката та доказів сплати такого рахунку, а також не надано.

Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 11000 грн, про які зазначено позивачем в прохальній частині позову, не підтвердженні належними та допустимими доказами у зв`язку з чим, не підлягають покладенню на відповідача.

Враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лабунської Анжеліки Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп» (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 32-Г, прим.249; ідентифікаційний код 34716807) 323 (триста двадцять три) грн 68 коп. пені, 19560 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят) грн штрафу, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 1273 (одна тисяча двісті сімдесят три) грн 39 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 30.09.2019

Суддя Я.В. Маринченко