ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
__________________________________________________________________ПОСТАНОВА
"24" вересня 2019 р. Справа №914/927/19
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б.
секретар судового засідання Кишенюк Н.
за участю представників учасників процесу:
від позивача:не з`явився
від відповідача: не з`явився
розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідницьке виробниче підприємство Джерело №10/06-1 від 10.06.2019
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.05.2019 (суддя Трускавецький В.П., м.Львів)
у справі № 914/927/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Львівське обласне підприємство Агротехобмін, м. Львів
до відповідача 1 Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, с. Лапаївка, Пустомитівський район, Львівська область
до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідницьке виробниче підприємство Джерело, м. Львів
про визнання недійсним рішення Лапаївської сільської ради № 256 від 06.05.2010 та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2010
В С Т А Н О В И В:
Ухвала суду мотивована тим, що заявником обґрунтовано належним чином підстави для вжиття заходів у вигляді заборони вчиняти дії відповідачу 2 щодо спірної земельної ділянки, судом встановлено реальність настання обставин, з якими закон пов`язує можливість вжиття таких заходів. З метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача та третіх осіб та непорушності законного порядку, є правові підстави для задоволення поданої заяви.

ТОВ Науково-дослідницьке виробниче підприємство Джерело подано апеляційну скаргу №10/06-1 від 10.06.2019, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.05.2019 про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ ЛОП Агротехобмін про вжиття заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що ухвала суду прийнята з порушенням вимог ст.ст.136-137 ГПК України. Зокрема, скаржник зазначає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд вийшов за межі предмету такої заяви, оскільки з`ясовував обставини, які стосуються предмету спору і не можуть з`ясовуватися при вирішенні питання доцільності вжиття заходів забезпечення позову, передчасно надав оцінку суті спірних правовідносин.

Скаржник вважає, що судом при вирішенні питання доцільності вжиття заходів забезпечення позову, взагалі не досліджувалася така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зокрема, скаржник вважає, що позивачем не наведено фактів, які б свідчили про вчинення ТОВ НДВП «Джерело» дій, спрямованих на відчуження спірної земельної ділянки.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість здійснити перевірку рішення суду в апеляційному порядку за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов ТОВ Львівське обласне підприємство «Агротехобмін» до відповідача 1: Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та відповідача 2: ТОВ «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» про визнання недійсним рішення Лапаївської сільської ради №256 від 06.05.2010 та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2010.

Окрім того, 17.05.2019 ТОВ Львівське обласне підприємство «Агротехобмін» до суду подано заяву про забезпечення позову (вх. №1312/19).

Зазначена заява обґрунтована тим, що Державним актом на право постійного користування землею серія ЛВ№30512002 від 06.09.1994 позивачу надано у постійне користування 2,4 га землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для виробничих потреб відповідно до рішення Львівської міської ради від 14.07.1994 № 1046. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за 1-3 № 29.

06 травня 2010 Лапаївська сільська рада Пустомитівського району Львівської області прийняла рішення № 256 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності ТОВ НДВП «Джерело». На підставі вказаного рішення між Лапаївською сільська рада та ТОВ НДВП «Джерело» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2010. Предметом договору є земельна ділянка загальною площею 1,2990 га, яка розташована в селі Холодновідка по вул. Кільцевій 5-г Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер :02:001:0526.

Листом ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 02.02.2019 № 19-13-0.4-227/90-18 встановлено, що земельна ділянка (кадастровий номер :02:001:0526) площею 1,2990 га, яка згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2010 належить на праві власності ТОВ НДВП «Джерело» (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.12.2009 № 27628337) знаходиться в межах міста Львова. Виходячи з наведеного продаж земельної ділянки Лапаївською сільською радою було здійснено безпідставно, а зазначений вище кадастровий номер присвоєний Пустомитівським РВ ЛРФ ДП «ЦДЗК» неправомірно.

Незважаючи на те, що ТОВ НДВП «Джерело» заборонено судом вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження або такі, що можуть призвести до відчуження ангар-складу, у нього наявні передбачені законом підстави для розпорядження спірною земельною ділянкою.

Враховуючи наведене, заявник просить на підставі статтей 136, 137 ГПК України вжити заходів забезпечення позову, зокрема: заборонити ТОВ НДВП «Джерело» вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження або такі, що можуть призвести до відчуження земельної ділянки площею 1,2990 га, кадастровий номер :02:001:0526, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, село Холодновідка, вулиця Кільцева, 5Г.

Щодо зустрічного забезпечення, ТОВ Львівське обласне підприємство «Агротехобмін» вказує, що зважаючи на заходи забезпечення позову, які просить вжити, такі не передбачають жодних заборон використання земельної ділянки у господарській діяльності, а тому і ризики щодо заподіяння шкоди ТОВ НДВП «Джерело» у зв`язку із застосованими заходами є мінімальними. Відтак, заявник просить встановити розмір зустрічного забезпечення у сумі 1 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.05.2019 у справі № 914/927/19 заяву ТОВ Львівське обласне підприємство Агротехобмін про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено ТОВ Науково-дослідницьке виробниче підприємство Джерело вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження або такі, що можуть призвести до відчуження земельної ділянки площею 1,2990 га, кадастровий номер :02:001:0526, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, село Холодновідка, вулиця Кільцева, 5Г до набрання рішенням суду законної сили. Зобов`язано ТОВ Львівське обласне підприємство Агротехобмін внести на депозитний рахунок Господарського суду Львівської області 5 000,00 грн протягом 10 днів з дня постановлення цієї ухвали.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п.2, 4, 10 ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).

Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, (пункт 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна (коштів), на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач є користувачем земельної ділянки площею 2,4 га за адресою:м.Львів, вул.. Городоцька, 367, згідно з Державним актом на право постійного користування землею серія ЛВ №30512002 від 06.09.1994.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що даним Державним актом надано у постійне користування спірну земельну ділянку Львівському державному підприємству «Агротехобмін».

22 серпня 1991 року створено Львівське державне мале підприємство «Агротехобмін», що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію (реєстраційний № 00662 від 22.08.1991). На підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 31.12.1992 «Про впорядкування діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, створених за участю державних підприємств» Львівське державне мале підприємство «Агротехобмін» перереєстровано у Львівське державне підприємство «Агротехобмін» (Свідоцтво про державну перереєстрацію від 24.03.1993).

06 липня 1994 року згідно з Протоколом зборів організації орендарів Львівського державного підприємства «Агротехобмін» № 1 від 27.06.1994 здійснено державну реєстрацію організації орендарів Львівського державного підприємства «Агротехобмін» (Свідоцтво про державну реєстрацію господарського формування реєстраційний №0181 від 06.07.1994).

15 серпня 1994 року у відповідності до Протоколу загальних зборів організації орендарів Львівського орендного підприємства «Агротехобмін» № 3 від 15.08.1994 створено Львівське орендне підприємство «Агротехобмін», яке у відповідності до п. 1.4. Статуту є правонаступником майнових та інших прав і обов`язків Львівського державного підприємства «Агротехобмін».

02 жовтня 1995 року проведено державну реєстрацію Львівського обласного підприємства «Агротехобмін» Товариства з обмеженою відповідальністю. Відповідно до п. 1.1. Статуту, затвердженого зборами учасників ЛОП «Агротехобмін» ТОВ, товариство створене як правонаступник майнових прав та зобов`язань орендного підприємства «Агротехобмін», на підставі наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області № 1837 від 31.07.1995 та Свідоцтва на власність реєстраційний № 176 від 01.09.1995 та на засадах угод фізичних осіб про об`єднання майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

15 червня 2010 року на підставі рішення Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 256 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності ТОВ НДВП «Джерело» від 06.05.2010, між Лапаївською сільською радою та ТОВ НДВП «Джерело» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки. Предметом цього договору є земельна ділянка загальною площею 1,2990 га, яка розташована в селі Холодновідка по вул. Кільцевій 5-г Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер :02:001:0526

Як встановлено з листа ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 02.02.2019 №19-13-0,4-227/90-18, земельна ділянка (кадастровий номер :02:001:0526) площею 1,2990 га, власником якої є ТОВ НДВП «Джерело» знаходиться в межах міста Львова. Виходячи з наведеного продаж земельної ділянки Лапаївською сільською радою було здійснено безпідставно, а зазначений вище кадастровий номер присвоєний Пустомитівським РВ ЛРФ ДП «ЦДЗК» неправомірно. Окрім того, у вказаному листі ГУ Держгеокадастру у Львівській області вказує, що в акті встановлення і узгодження меж земельної ділянки від точки В до точки А зазначені землі загального користування (дорога), а фактично по вказаній межі розташована земельна ділянка, яка відповідно до Державного акту на право постійного користування землею від 06.09.1994 № 29 надана у постійне користування Львівському державному підприємству «Агротехобмін».

Окрім цього, суд, в ході розгляду заяви, погодився із доводами заявника, що незважаючи на заборону ТОВ НДВП «Джерело», встановлену судом у справі №914/3162/16, вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження або такі, що можуть призвести до відчуження ангар-складу, який розташований за адресою: вулиця Кільцева, 5 «г АДРЕСА_4 у селі Холодновідка, Пустомитівського району, Львівської області на користь інших осіб, ТОВ «Науково-дослідне підприємство «Джерело» є власником спірної земельної ділянки, а тому має усі передбачені законом права щодо розпорядження такою земельною ділянкою.

Враховуючи доводи позивача, пов`язаність заходів забезпечення з предметом спору та спроможність такого (запропонованого заявником) заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, для з`ясування дійсних обставин справи, з метою захисту прав та інтересів учасників процесу, наявність обставин, які свідчать про реальну можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю Львівське обласне підприємство «Агротехобмін» підлягає задоволенню.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого господарського суду України у постанові «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 №16, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд також враховує положення пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 про адекватність заходу до забезпечення позову. Згідно з цим пунктом постанови адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник та наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості (постанова Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 №16).

З урахуванням наведеного, враховуючи адекватність заходу до забезпечення позову, судова колегія вважає правомірним здійснення судом першої інстанції забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження або такі, що можуть призвести до відчуження земельної ділянки площею 1,2990 га, кадастровий номер :02:001:0526, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 Кільцева, 5Г.

Щодо зустрічного забезпечення судова колегія зазначає настпуне.

Стаття 141 Господарського процесуального кодексу України визначає, що зустрічне забезпечення спрямоване на відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч. 1). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 3).

У принципі 7 доповіді Асоціації міжнародного права «Про забезпечувальні та запобіжні заходи в міжнародному цивільному процесі» (ILA, 1996) зазначається, що суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті застосування забезпечувальних заходів.

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення спрямоване насамперед на захист інтересів відповідача. Фактично це є збереженням status-quo між сторонами до ухвалення остаточного рішення суду.

Статтею 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

З огляду на викладене судова кодегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що обраний захід забезпечення позову, зокрема, заборона вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження або такі, що можуть призвести до відчуження спірної земельної ділянки, не передбачає жодних заборон у використанні земельної ділянки для потреб господарської діяльності, а відтак, не позбавляє ТОВ НДВП «Джерело» права користуватись даною земельною ділянкою на власний розсуд (отримувати прибуток, тощо), тобто, понесення певних реальних збитків буде відсутнім.

Однак, судова колегія також вважає правомірним здійснення зустрічного забезпечення позову у даній справі шляхом зобов`язання позивача - ТОВ Львівське обласне підприємство «Агротехобмін» внести на депозитний рахунок Господарського суду Львівської області 5000,00 грн., оскільки у даній справі необхідно звернути увагу і на витрати, які особа може понести під час розгляду справи у суді, зокрема, на судові витрати, які можуть бути заявлені ТОВ НДВП «Джерело» у майбутньому.

Згідно з ч.ч.7, 8 ст.141 Господарського процесуального кодексу України особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ТОВ «НДВР «Джерело» подано колегії суду клопотання вих.№23/09/1 від 23.09.2019 про долучення до матеріалів справи ухвали Господарського суду Львівської області від 02.09.2019 у справі №914/927/19, з якої вбачається, що Господарським судом Львівської області 02.09.2019 провадження у справі №914/927/19 закрито та скасовано заходи забезпечення позову та заходи зустрічного забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 20.05.2019 у даній справі. Також, як вбачається із зазначеної ухвали, судом першої інстанції встановлено, що згідно з Витягами з ЄДР від 18.07.2019 та від 02.09.2019 юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю Львівське обласне підприємство Агротехобмін за кодом у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не знайдено.

Щодо зазначеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що судові рішення суду першої інстанції переглядаються на момент його прийняття судом першої інстанції з врахуванням тих доказів, які були в матеріалах справи саме на момент прийняття рішення судом першої інстанції.

Станом на момент прийняття ухвали судом першої інстанції (20.05.2019) в матеріалах справи були відсутні докази скасування державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю Львівське обласне підприємство «Агротехобмін» за кодом .

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали не вбачає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідницьке виробниче підприємство Джерело №10/06-1 від 10.06.2019 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.05.2019 у справі № 914/927/19 без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 07.10.2019.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин.А.В.