ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" вересня 2019 р.Справа № 922/1293/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Жиляєв Є.М.

судді: Ємельянова О.О. , Жельне С.Ч.

розглянувши при секретарі судового засідання Волевському Л.В.

матеріали скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Профагро" (вх. № 8992 від 11 квітня 2019 року), в порядку ст. 340 ГПК України, у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профагро", м. Харків
про за участю представників: стягнення коштів у розмірі 911886,95 грн.
від стягувача - Мєхоношин Д.В., довіреність №337 від 04.01.2019

від боржника - не прибув

приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігор Миколайович -

не прибув

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 боржник - ТОВ "Профагро" звернулось до Господарського суду Харківської області із скаргою на дії приватного виконавця (вх. № 8992 від 11 квітня 2019 року), згідно вимог якої, скаржник просить суд:

- поновити ТОВ «Профагро» строк на оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження № 58393091 від 14 лютого 2019 року та постанов про арешт коштів боржника № 58393091 від 15 лютого 2019 року і про арешт майна боржника № 58393091 від 15 лютого 2019 року як такий, що пропущений з поважних причин;

- визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження № 58393091 від 14 лютого 2019 року та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича усунути порушення;

- визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт коштів боржника № 58393091 від 15 лютого 2019 року та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича усунути порушення;

- визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт майна боржника № 58393091 від 15 лютого 2019 року та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича усунути порушення.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.04.2019 у справі № 922/1293/15, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2019, скаргу задоволено. Визнано неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. про відкриття виконавчого провадження № 58393091 від 14.02.2019 та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. усунути порушення. Визнано неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. про арешт коштів боржника № 58393091 від 15.02.2019 та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. усунути порушення. Визнано неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. про арешт майна боржника №58393091 від 15.02.2019 та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. усунути порушення.

Постановою Верховного суду від 19.08.2019 по справі № 922/1293/15 касаційні скарги приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. та ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.04.2019 у справі № 922/1293/15 скасовано та справу № 922/1293/15 направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Направляючи справу на новий розгляд Верховний суд зазначив, що суди першої та апеляційної інстанції не врахували та не перевірили того, що приватним виконавцем з метою виконання судового рішення, накладено арешт на грошові кошти боржника на рахунках, відкритих у банківських установах та, при цьому, також не встановили місцезнаходження цих банків.

За таких обставин, розглядаючи дану справу та вирішуючи спір, суду належало встановити не тільки місцезнаходження боржника, а й місцезнаходження його майна, зокрема, грошових коштів з урахуванням вимог ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", вимог глави XIII ЦК України в розумінні якої, грошові кошти є майном та Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

З метою недопустимості повторної участі судді в розгляді справи, за результатами проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби (вх. № 8992 від 11.04.2019) по справі № 922/1293/15 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Жиляєв Є.М., суддя Ємельянова О.О., суддя Жельне С.Ч.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.09.2019 прийнято справу № 922/1293/15 по розгляду скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби (вх. № 8992 від 11.04.2019) до свого провадження та судове засідання призначено на 25.09.2019 об 11:00.

В призначене судове засідання 25.09.2019 повноважний представник стягувача з`явився та повністю заперечив проти скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Профагро", в обґрунтування своїх заперечень стягувачем вказано, зокрема, про те, що підставою для звернення до суду зі скаргою на дії виконавця мають бути реальні і значні порушення останнім вимог законодавства (поведінка, яка згідно зі ст. 19 Конституції України прямо передбачена законом як недопустима), а не звичайне небажання боржника виконувати рішення суду. Стягувачем наголошено про те, що боржником не доведено ні посиланням на судову практику, ні на норми закону, ні доводами, ні будь-якими доказами, що виконавче провадження при звичайному стягненні боргу може бути відкрите виключно за місцезнаходженням боржника і не може бути відкрите у обраному стягувачем місці, де виявлено майно чи кошти боржника, якщо це місце відрізняється від місцезнаходження боржника. Окремо стягувачем вказано про тривале невиконання боржником судового рішення.

Боржник (скаржник) та приватний виконавець в призначене судове засідання 25.09.2019 не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, зокрема шляхом надіслання рекомендованим листом копії ухвали суду від 19.09.2019 та шляхом здійснення секретарем судового засідання відповідних телефонограм із повідомленням учасників провадження по розгляду скарги щодо змісту ухвали суду від 19.09.2019 (т.с. VІ а.с. 238, 240).

Приписами ч. 2 ст. 342 ГПК України встановлено, що неявка стягувача, боржника, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи визначеного процесуальним законом десятиденного строку на розгляд скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в засіданні суду за відсутністю скаржника та приватного виконавця.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.01.2017 у справі № 922/1293/15 позов задоволено та стягнено з ТОВ "Профагро" на користь ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" основної заборгованості у сумі 603721,44 грн., пені у сумі 110740,32 грн., штрафу в сумі 27259,40 грн., інфляційних втрат у сумі 122667,24 грн. та 3 % річних у сумі 47498,55 грн.

На примусове виконання вищевказаного рішення від 17.01.2017 було видано відповідний наказ від 18.04.2017 №922/1293/15.

Як вбачається із матеріалів справи та як з`ясовано судом під час розгляду даної скарги, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. знаходилось виконавче провадження №58393091 з примусового виконання наказу №922/1293/15, виданого Господарським судом Харківської області 18.04.2017 про стягнення з боржника - ТОВ "Профагро" відкоригованого основного боргу в розмірі 603721,44 грн., пені у розмірі 110740,32 грн., штрафу в розмірі 27259,40 грн., інфляційних втрат у розмірі 122667,24 грн., 20% річних у розмірі 47498,55 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 18237,74 грн. на користь стягувача- ТОВ "Агроскоп Інтернешнл".

В межах зазначеного виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим І.М. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 58393091 від 14.02.2019 та постанови про арешт коштів боржника - ТОВ "Профагро" № 58393091 від 15.02.2019 та про арешт майна боржника - ТОВ "Профагро" № 58393091 від 15.02.2019.

Скаржник (боржник) звернувся до суду із скаргою в якій просить суд визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження № 58393091 від 14 лютого 2019 року та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича усунути порушення; визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт коштів боржника № 58393091 від 15 лютого 2019 року та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича усунути порушення; визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт майна боржника № 58393091 від 15 лютого 2019 року та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича усунути порушення.

Скаргу обґрунтовано тим, що постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження ВП № 58393091 від 14 лютого 2019 року є незаконною, підлягає скасуванню та суперечить вимогам ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", з огляду на те, що скаржник (боржник) зареєстрований в м. Харкові, філій або представництв у м. Києві немає та не має ніякого майна на території м. Київ.

Скаржником також у своїй скарзі наголошено про те, що приватний виконавець Щербаков І.М. порушив вимоги ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" та відкрив провадження не за місцезнаходженням юридичної особи - боржника чи його майна, за наявності достовірної інформації про знаходження боржника в іншому виконавчому окрузі, що є порушенням правил територіальної діяльності.

З урахуванням наведеного, на думку скаржника, постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження ВП № 58393091 від 14 лютого 2019 року, про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 58393091 від 14 лютого 2019 року, про арешт коштів боржника ВП № 58393091 від 15 лютого 2019 року та про арешт майна боржника ВП № 58393091 від 15 лютого 2019 року є протиправними.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав скарги, виконуючи вказівки Верховного суду, що викладені у постанові від 19.08.2019 по справі № 922/1293/15, судом встановлено наступне.

Статтею 339 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Питання, що виникають на стадії виконання рішень, винесених господарським судом, вирішуються в порядку, передбаченому нормами ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження".

Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є Закон України "Про виконавче провадження", яким врегульовані питання щодо порядку, умов та підстав здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень.

Водночас, Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

З урахуванням наведеного, враховуючи наведені вище вимоги закону, якщо місце проживання, перебування боржника фізичної особи та місцезнаходження боржника юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Вимогами п. 4 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Так, судом під час розгляду скарги з`ясовано, що згідно Єдиного реєстру приватних виконавців України вбачається, що виконавчим округом приватного виконавця Щербакова І.М. є місто Київ, а згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження боржника - ТОВ "Профагро" є місто Харків, провулок Іванівський, буд. 5, корпус Г-2, кім. 3.

Водночас, стягувач - ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" звертаючись із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2017 в обґрунтування підстав звернення до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва за місцезнаходженням майна боржника, зазначив, що боржник має рахунки у банківських установах розташованих та зареєстрованих у місті Києві, а саме, у АТ "Прокредит Банк", АТ "Укрексімбанк", ПАТ "Креді Агріколь Банк" та вказав номери рахунків.

Відповідно до приписів ч. 3.1 ст. 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно з частинами 6.1, 6.2 ст. 6 вказаного закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції / визнання неіснуючого існуючим /, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Якщо відкинути цю юридичну фікцію, то таке означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій і зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також і у Законі України "Про виконавче провадження", у якому йдеться про "кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках".

Згідно з вимогами ст.1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Водночас, відповідно до частин 2, 4 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Зі змісту наведеної норми частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Як встановлено судом під час розгляду даної скарги, з Інформаційної довідки з Єдиного реєстру приватних виконавців України вбачається, що виконавчим округом Приватного виконавця є місто Київ.

Зважаючи на наведене вище, а також враховуючи положення статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та те, що в розумінні глави 13 ЦК України грошові кошти є майном, колегія суддів дійшла до висновку , що місцезнаходженням майна (грошових коштів) є місто Київ, а тому майно Відповідача розташовано в окрузі, в якому Приватний виконавець здійснює діяльність та на який розповсюджується його компетенція.

Така позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №905/3542/15.

За наведених вище положень закону, а також враховуючи встановлені судом факти та зміст вимог скаржника, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні вимог скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Профагро" на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби (вх. № 8992 від 11.04.2019).

Керуючись статтями 234, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволені скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Профагро" на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби (вх. № 8992 від 11.04.2019) - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі та приватному виконавцю рекомендованим листом.

3. Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строк, визначений Розділом IV ГПК України.

Дата складання повного тексту ухвали: 26.09.2019 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя Є. М. Жиляєв О. О. Ємельянова С. Ч. Жельне