ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. Справа№ 910/9484/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Яковлєва М.Л.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Нечипоренко А.В. за довіреністю від 26.09.2019;

від відповідача: Баулін А.О. за ордером від 23.01.2019;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 (повний текст складено 19.06.2019)

у справі №910/9484/18 (суддя Гумега О.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСРЕЙЛ УКРАЇНА"

До Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі філії "ЦЕНТР ТРАНСПОРТНОЇ ЛОГІСТИКИ" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

про визнання відсутнім права,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18 червня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі філії "ЦЕНТР ТРАНСПОРТНОЇ ЛОГІСТИКИ" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2018.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2018.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було порушено норми процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки забезпечення позову у даній справі застосовувалось у зв`язку із арештом залізничних вагонів в якості забезпечення позову у справі №910/3353/18, однак, забезпечення позову у вказаній справі було скасовано відносно спірних вагонів постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018, отже, відсутні підстави для продовження дії забезпечення позову у даній справі, оскільки це призводить до розбалансування інтересів сторін.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що вжиття заходів забезпечення позову у даній справі було визнано обґрунтованим, обставини, на які посилається відповідач, не є підставою для скасування забезпечення позову, оскільки відповідачем вчиняються дії зі списання коштів особового рахунку замовника, що свідчить про вчинення відповідачем дій з невиконання відповідного судового рішення та про ймовірність вірогідного порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНСРЕЙЛ УКРАЇНА" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі філії "ЦЕНТР ТРАНСПОРТНОЇ ЛОГІСТИКИ" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - відповідач), та, з врахуванням уточнень, просив суд визнати відсутнім у відповідача, як перевізника за договором перевезення №502/131/2016-ЦЮ, права вимоги на стягнення з позивача, як замовника по договору перевезення, провізних платежів за затримку цистерн/вагонів: №76673359,№ 76673912, № 76682715, № 76671841, № 76669522, № 76673813, № 76673938, № 76678267, № 76673821, № 76677319, № 76672955, № 76673870, № 76678382, № 76681659, № 76681709, № 76682764, № 76672914, № 76671957, № 76673078, № 76672260, № 76677566, № 76669431, № 76678069, № 76672310, № 76682772 (далі - 25 спірних цистерн/вагонів), за наявності форс-мажорних обставин, зокрема, дій держави Україна, пов`язаних з вжиттям заходів забезпечення позову згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 23.03.2018 у справі №910/3353/18, які поєднані в часі з моментом дії вказаної форс-мажорної обставини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем, як замовником, та відповідачем, як перевізником, укладено Договір № 502/131/2016-ЦЮ про організацію перевезень транзитних вантажів залізничним транспортом України на 2017 фрахтовий рік від 15.12.2016 року, до якого вносились зміни Додатковими угодами № 1 від 11.12.2017 року, № 2 від 27.12.2017 року (далі - договір перевезення).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2018 року у справі №910/3353/18 частково задоволено заяву ТОВ "ТЕК "Енерготранс" про вжиття заходів забезпечення позову та на період розгляду вказаної справи, в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 2630742,94 російських рублів накладено арешт на належне ЗАТ "РТХ-Логістик" майно в тому числі, але не виключно, на залізничні вагони: майно в тому числі, але не виключно, на залізничні вагони №76671841, №76669431, №76669522, №76671957, №76672047, №76672260, №76673078, №76673813, №76673938, №76677566, №76678069, №76669373, №76671403, №76672575, №76672823, №76673201, №76673243, №76673268, №76673359, №76673854, №76673912, №76674019, №76674050, №76674126, №76678259, №76678267, №76682715, №76677541, №76678242, №76672179, №76672518, №76672682, №76672914, №76672948, №76673953, №76678465, №76677517, №76678127, №51895308, №76672310, №76672955, №76673821, №76673870, №76677319, №76678382, №76681659, №76681709, №76682764, №76682772, №76672088, №76677442, до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2018 року у справі №910/3353/18 заборонено Публічному акціонерному Товариству "Українська залізниця" здійснювати перевезення (переміщення) залізничних вагонів, на які накладено арешт, за межі України, згідно переліку, які є власністю Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Крім цього, вказаною ухвалою у справі № 910/3353/18 заборонено Державній фіскальній службі України та її підрозділам (митницям та митним постам) здійснювати митне оформлення та надання дозволу на переміщення залізничних вагонів, на які накладено арешт, за межі України, згідно переліку, які є власністю Закритого акціонерного товариства "РТХ-Логістик" до набрання законної сили рішенням у цій справі.

На виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 23.03.2018 року у справі № 910/3353/18, ПАТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (відповідачем) по станції Хутір-Михайлівський та станції Конотоп затримано рух 51 цистерни, що належать на праві власності ЗАТ "РТХ-Логістик", з яких 25 цистерн/вагонів, а саме: по станції Хутір-Михайлівський вагони/цистерни: №76673359, №76673912, №76682715 - з газом, №76671841, №76669522, №76673813, №76673938, №76678267, №76673821, №76677319, №76672955, №76673870, №76678382, №76681659, №76681709, №76682764 - порожні цистерни, а по станції Конотоп: №№: 76672914, 76671957, 76673078, 76672260, 76677566, 76669431, 76678069, 76672310, 76682772 - порожні цистерни, експедируються Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНСРЕЙЛ УКРАЇНА" (позивачем).

Отже, як зазначав позивач, відповідач не вчиняє дій з перевезення (переміщення) залізничних вагонів, на які накладено арешт згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 23.03.2018 року у справі № 910/3353/18, за межі України, чим виконує відповідне рішення суду, яке є обов`язковим до виконання на всій території України, проте, в той же час своїми діями, такими як: складання акту загальної форми № 253 Нак. 15-50 від 06.04.2018 року, в якому визначені суми плати за затримку вантажу в сумі 1 949,79 швейцарських франка; викладеними твердженнями у листах № М-7/1846 від 05.05.2018 року, № ЦМ-12/188 від 31.05.2018 року і № ЄРЦ-05/4369-Е від 05.07.2018 року щодо обов`язку у замовника (позивача) оплатити витрати; списання коштів в сумі 51861,72 грн. з особового рахунку № позивача, відкритого у Філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", відповідач наголошує на необхідності відшкодування йому як перевізнику усіх витрат, пов`язаних з перевезенням вантажу (додаткових зборів, внаслідок затримки цистерн, таких як плата за охорону вантажу, маневрова робота та інші), чим, на думку позивача, порушуються права і законні інтереси позивача як сторони (замовника) Договору перевезення, який звільняється від виконання своїх зобов`язань у відповідній частині, зокрема, від зобов`язань з відшкодування перевізнику усіх витрат, пов`язаних з перевезенням вантажу на час дії виникнення відповідних форс-мажорних обставин, визначених п. 5.1 Договору перевезення.

Разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, у якій він просив до набрання законної сили рішенням у справі заборонити відповідачу здійснювати нарахування та списання коштів за затримку 25 спірних цистерн/вагонів з особового рахунку (коду платника), що відкритий позивачу, як замовнику за договором перевезення.

Заява була мотивована тим, що внаслідок накладення арешту на 25 спірних цистерн/вагонів перевізником (відповідачем) вчиняються дії, які направлені на необхідність оплати замовником (позивачем) усіх витрат, які пов`язані з перевезенням вантажу (додаткових зборів, внаслідок затримки цистерн, таких як плата за охорону вантажу, маневрова робота та інші).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2018 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, а саме: до набрання законної сили рішенням у справі заборонено відповідачу, як перевізнику за Договором перевезення, здійснювати нарахування та списання коштів за затримку 25 спірних цистерн/вагонів з особового рахунку (коду платника) що відкритий позивачу, як замовнику за договором перевезення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19 листопада 2018 року було частково задоволено апеляційну скаргу відповідача та скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2018 року в частині заборони відповідачу здійснювати нарахування за затримку 25 спірних цистерн/вагонів. В іншій частині (щодо заборони відповідачу здійснювати списання коштів за затримку 25 спірних цистерн/вагонів) ухвалу залишено без змін.

Крім цього, вказаною постановою також було відмовлено у задоволенні апеляційної скарги відповідача на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 щодо відмови у скасуванні забезпечення позову.

У той же час, постановою Північного апеляційного господарського суду від 18 грудня 2018 року у справі №910/3353/18 було скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.03.2018 року у справі № 910/3353/18 в частині накладення арешту на 25 спірних цистерн/вагонів.

У зв`язку із скасуванням арешту на спірні цистерни/вагони у справі №910/3353/18 відповідач звертався до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови від 19.11.2018 у даній справі за нововиявленими обставинами.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25 квітня 2019 року, залишеною без змін Постановою Верховного Суду від 17 липня 2019 року, відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 та залишено вказану постанову в силі.

Суди виходили з того, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 18 грудня 2018 року у справі №910/3353/18 не може вважатись нововиявленою обставиною.

Крім цього, апеляційний господарський суд зазначив, що в даному випадку передбачений інший механізм захисту інтересів АТ "Українська залізниця", ніж подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, а саме - скасування заходів забезпечення позову.

31 травня 2019 року відповідач подав до Господарського суду міста Києва клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2018 (в порядку статті 145 ГПК України) № б/н від 22.05.2019.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.03.2018 у справі №910/3353/18 в частині накладення заборон та арешту на 25 спірних цистерни/вагони, щодо яких ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2018 у даній справі заборонено відповідачу здійснювати списання коштів за їх затримку.

Відмовляючи у скасуванні забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено існування правових підстав, з якими законодавець пов`язує можливість скасування вжитих судом заходів забезпечення позову.

Проте, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування забезпечення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 137 ГПК України позов забезпечується, у тому числі, забороною відповідачу вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що не вжиття відповідних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Вжиття заходів до забезпечення позову повинно сприяти запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, а в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду.

Навпаки, невжиття зазначених заходів до забезпечення позову може утруднити виконання рішення. За змістом цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої ст.145 ГПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи у разі настання певних обставин та спливу певних строків.

У пункті 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року №16 встановлено, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Аналогічних правових позицій дотримується також Верховний Суд, зокрема у п. 59 постанови від 15.08.2019 у справі №15/155-б.

Отже, скасування заходів забезпечення позову допускається, зокрема, у випадку, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову.

Разом з цим, при скасуванні заходів забезпечення позову, господарський суд не вирішує спір по суті та не надає оцінку заявленим позовним вимогам, так як дослідженню підлягають виключно обставини, які можуть свідчити про наявність підстав для скасування вжитих судом заходів.

Як зазначалось вище, підставою для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі стало те, що ухвалою у справі №910/3353/18 було накладено арешт і застосовані заборони щодо 25 спірних цистерн/вагонів, та, відповідно, у зв`язку із нарахуванням відповідачем позивачу провізних платежів за затримку цих цистерн/вагонів.

Однак, постановою Північного апеляційного господарського суду від 18 грудня 2018 року, яка набрала законної сили з моменту прийняття, було скасовано ухвалу суду у справі №910/3353/18 в частині арешту та застосування заборон щодо 25 спірних цистерн/вагонів.

Отже, з цього часу позивач має право їх використання у своїй господарській діяльності, а відповідач, відповідно, має право на отримання провізних платежів за період після зняття арешту з цистерн/вагонів.

Таким чином, у даному випадку, змінилися фактичні обставини справи, що зумовили вжиття заходів забезпечення позову, а тому наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову відповідно до приписів частини першої ст.145 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, скасування заходів забезпечення позову не вплине на можливість виконання рішення у даній справі, оскільки спір у справі стосується стягнення провізних платежів за затримку спірних цистерн/вагонів у період дії щодо них ухвали суду у справі №910/3353/18.

Частиною 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права.

За таких обставин ухвалу Господарського суду міста Києва від 18 червня 2019 року визнати законною та обґрунтованою не можна, а тому вона підлягає скасуванню.

Отже, апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.287 ГПК України ухвали суду першої інстанції про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову після їх перегляду в апеляційному порядку не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Скасувати ухвалу господарського суду м.Києва від 18.06.2019р.

Заяву про скасування забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою господарського суду м.Києва від 27.07.2018р.

Справу повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 03.10.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді М.Л. Яковлєв

Г.П. Коробенко