ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Справа№ 911/1814/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мартюк А.І.

Сітайло Л.Г.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 01.08.2019 (№09.1-04.2/6191/19 від 08.08.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фельдер Україна" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.07.2019 про відмову у забезпеченні позову

у справі №911/1814/19 (суддя Лилак Т.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фельдер Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Спейс"

про стягнення 1 045 477,06 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача - Мироненко К.Б., довіреність № б/н від 09.04.19

від відповідача - Абросімова О.В., ордер серія КС №42585 від 11.09.19

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фельдер Україна" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Спейс" про стягнення 1 045 477,06 грн заборгованості за поставлений товар - деревообробний верстат Profit H200 Центр з ЧПК Format-4.

18.07.2019 позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на деревообробний верстат Profit H200 Центр з ЧПК Format-4, заводський номер 302.07.003.17.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.07.2019 в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фельдер Україна" про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фельдер Україна", 01.08.2019 звернувся з апеляційною скаргою б/н від 01.08.2019 (№09.1-04.2/6191/19 від 08.08.2019), в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 19.07.2019 про відмову у забезпеченні позову у справі №911/1814/19 скасувати, та прийняти нове рішення, яким вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на деревообробний верстат Profit H200 Центр з ЧПК Format-4, заводський номер 302.07.003.17. Також, в апеляційній скарзі заявлено клопотання, в якому апелянт просить поновити йому процесуальний строк на оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 19.07.2019 про відмову у забезпеченні позову у справі №911/1814/19.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки місцевим господарським судом не надано оцінки представленим до матеріалів заяви про забезпечення позову документам та наведеним в ній доводам. Зокрема, апелянт зазначає, що суд не врахував обставин того, що відповідачем в мережі Інтернет розміщено негативні відгуки про придбаний верстат, вчинення відповідачем дій з підготовки до продажу неоплаченого в повному обсязі верстату за ціною нижчою придбання. Наведені обставини, на переконання заявника, свідчать про неможливість виконання судового рішення у майбутньому у випадку задоволення позовних вимог, оскільки відсутня будь-яка інформація у сторони щодо наявності у відповідача майна або коштів за рахунок яких може бути задоволено вимоги позивач.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мартюк А.І., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 апеляційну скаргу б/н від 01.08.2019 (№09.1-04.2/6191/19 від 08.08.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фельдер Україна" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.07.2019 про відмову у забезпеченні позову у справі №911/1814/19 залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019, після усунення недоліків, поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фельдер Україна" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 19.04.2019 у справі №911/1814/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою б/н від 01.08.2019 (№09.1-04.2/6191/19 від 08.08.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фельдер Україна", встановлено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а учасникам справи - для подання заяв, клопотань, пояснень, протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, але не пізніше 16.09.2019. Справу призначено до розгляду на 23.09.2019.

12.09.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Спейс" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить ухвалу Господарського суду Київської області від 19.04.2019 у справі №911/1814/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, відповідач вказує на те, що предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення грошових коштів, а не повернення верстату, на який заявник просить накласти арешт. Тобто, верстат не є предметом спору у даній справі, а тому, на думку відповідача, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представник позивача в судовому засіданні 23.09.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду Київської області від 19.04.2019 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.09.2019 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив ухвалу Господарського суду Київської області від 19.04.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

За змістом п. 4 ст. 255 ЦК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд, виходить з наступного.

Матеріалами оскарження ухвали суду підтверджується, що предметом позову у даній справі є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Фельдер Україна" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Спейс" 1 045 477,06 грн заборгованості за поставлений товар - деревообробний верстат Profit H200 Центр з ЧПК Format-4.

Підстава позову обґрунтована тим, що у відповідності до акту приймання-передачі від 28.08.2017 позивачем поставлено відповідачу деревообробний верстат Profit H200 Центр з ЧПК Format-4, який оплачений Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт Спейс" не в повному обсязі. У зв`язку з цим, за доводами позивача, за покупцем рахується заборгованість в сумі 34 832,98 Євро.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно - деревообробний верстат Profit H200 Центр з ЧПК Format-4, позивач посилається на те, що дії відповідача з розміщення в мережі Інтернет негативних відгуків про отриманий верстат та висловлення пропозиції продажу обладнання за ціною нижчою ціни продажу позивачем, на думку заявника, свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Спейс" не бажає розраховуватися та планує продати верстат. При цьому, позивач зазначає, що даний захід забезпечення позову є співмірним до заявлених позовних вимог, оскільки саме за це майно відповідач не повністю розрахувався і сума боргу за отриманий відповідачем верстат є предметом позову у даній справі.

Місцевий господарський суд, постановляючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів реальних існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про можливість невиконання судового рішення.

Колегія суддів, переглянувши в апеляційному порядку ухвалу Господарського суду Київської області від 19.04.2019, погоджується з висновками місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору; накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Аналіз вищенаведених норм процесуального закону дає підстави для висновку, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що при вирішенні питання про забезпечення позову підлягають оцінці доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

Так, з копій матеріалів оскарження у справі № 911/1814/19 вбачається, що в підтвердження обставин необхідності застосування заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно заявником представлено роздруківку скріншоту з веб-сайту YouTube.com про розміщення негативних відгуків відповідача про деревообробний верстат та скріншот розміщення оголошення про продаж даного майна. Проте, наведені докази свідчать лише про те, що відповідач вважає отриманий від позивача товар неякісним та здійснює розміщення відповідної інформації, натомість жодним чином не підтверджують факт наявності ймовірності невиконання судового рішення. Щодо доказів про продаж названого майна, суд апеляційної інстанції констатує, що з представленого скріншоту неможливо ідентифікувати розміщення пропозиції саме відповідачем та, відповідно, продаж того майна, яке не було оплачено Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт Спейс".

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що надані позивачем документи не є належними та достатніми доказами в підтвердження обставин невиконання відповідачем судового рішення у випадку задоволення позову, а відтак не доведено необхідності застосування заявленого позивачем заходу забезпечення позову в порядку ст. ст. 136, 137 ГПК України.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом розгляду у даній справі є вимога про стягнення з відповідача грошових коштів, вимога про повернення майна - деревообробний верстат Profit H200 Центр з ЧПК Format-4 позивачем не заявлялась. Тобто забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не є співмірним та адекватним заявленому позову.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків Господарського суду Київської області.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду Київської області від 19.07.2019, відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 136, 137, 234 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фельдер Україна" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.07.2019 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фельдер Україна" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.07.2019 у справі № 911/1814/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 19.07.2019 у справі № 911/1814/19 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 19.07.2019 у справі № 911/1814/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.І. Мартюк

Л.Г. Сітайло

Повний текст постанови складено 02.10.2019