ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2019 р. Справа№ 910/6616/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Мальченко А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження,

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2019 (повний текст складено 31.07.2019)

у справі №910/6616/19 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база"

до Управління освіти Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації

про стягнення 68969,50 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Управління освіти Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації (надалі - відповідач) про стягнення боргу в сумі 68 969, 50 грн. за поставлені 28.01.2019 та 29.01.2019 позивачем продукти харчування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не розрахувався за поставлений позивачем товар.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2019 по справі №910/6616/19 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено того, що відповідач є особою, на яку, в силу Закону, або чинних на момент поставки правочинів, покладені зобов`язання щодо здійснення оплати за поставлений позивачем, на користь вказаних у видаткових накладних закладів освіти, товар на загальну суму 68969, 50 грн. Тобто, не доведено того факту, що відповідачем порушено права позивача, за захистом яких останній звернувся до суду з даним позовом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2019 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що визначення відповідачем переможцем процедури закупівлі - позивача та направлення позивачу повідомлення про намір укласти договір, свідчить про прийняття (акцепт) пропозиції позивача, викладеній в тендерній пропозиції. Таким чином, здійснюючи поставки товару 28.01.2019 та 29.01.2019 позивач діяв на виконання умов договору, укладеного за наслідками проведення тендеру.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2019, справа №910/6616/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Сітайло Л.Г. (головуючий), судді Кропивна Л.В. Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2019 у справі №910/6616/19 відкрито апеляційне провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

06 вересня 2019 року від відповідача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач заперечує проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Статтями 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в січні 2019 року позивач брав участь у тендері (аукціоні) № UA-2019-01-04-001094-а, оголошеному відповідачем щодо закупівлі товару, а саме - овочів, фруктів та горіхів, код 03220000-9 ДК 021:2015 (цибуля, морква, буряк, капуста).

24 січня 2019 року, відповідно до протоколу №19/08 від 24.01.2019 позивача визначено переможцем тендеру і повідомлено про намір укласти договір.

В подальшому, 28.01.2019 та 29.01.2019 позивачем, за проханням відповідача, здійснено поставку продукції, передбаченої вищезазначеним аукціоном у освітні заклади Дніпровського району м. Києва, на загальну суму 68 969,50 грн.

В той же час, 29.01.2019 позивача повідомлено про скасування процедури закупівлі та не підписання відповідного договору поставки і в результаті, поставлені позивачем 28.01.2019 та 29.01.2019 продукти харчування залишились неоплаченими.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Норма вказаної статті повністю кореспондується зі ст.265 Господарського кодексу України.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 ст. 176 Господарського кодексу України, організаційно-господарськими визнаються господарські зобов`язання, що виникають у процесі управління господарською діяльністю між суб`єктом господарювання та суб`єктом організаційно-господарських повноважень, в силу яких зобов`язана сторона повинна здійснити на користь другої сторони певну управлінсько-господарську (організаційну) дію або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Організаційно-господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, між суб`єктом господарювання та власником, який є засновником даного суб`єкта, або органом державної влади, органом місцевого самоврядування, наділеним господарською компетенцією щодо цього суб`єкта.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, відповідач за своєю організаційно правовою формою є органом місцевого самоврядування, що здійснює державне управління загального характеру (код КВЕД 84.11), а покупцями, згідно з наданими позивачем видатковими накладними є заклади освіти, що перебувають у Дніпровському районі міста Києва.

Статтею 22 Закону України "Про освіту" унормовано організаційно-правовий статус закладів освіти, зокрема, що юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність. Заклад освіти як суб`єкт господарювання може діяти в одному з таких статусів: бюджетна установа; неприбутковий заклад освіти; прибутковий заклад освіти. Заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний. Статус, організаційно-правова форма, тип закладу освіти визначаються засновником і зазначаються в установчих документах закладу освіти. Заклади освіти діють на підставі власних установчих документів, що затверджуються їх засновниками відповідно до законодавства.

Згідно зі ст. 24 Закону України "Про освіту", система управління закладами освіти визначається законом та установчими документами. Управління закладом освіти в межах повноважень, визначених законами та установчими документами цього закладу, здійснюють: засновник (засновники); керівник закладу освіти; колегіальний орган управління закладу освіти; колегіальний орган громадського самоврядування; інші органи, передбачені спеціальними законами та/або установчими документами закладу освіти.

З матеріалів справи вбачається, що після визначення позивача переможцем тендеру, відповідний правочин на поставку товарів між позивачем та відповідачем не укладався.

При цьому, на підставі листа Управління захисту економіки у місті Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 28.01.2019 №587/39/125/03-2019, із зауваженнями щодо невідповідності пропозиції ТОВ "Дніпровська плодоовочева база" вимогам, зазначеним в тендерній документації, 29.01.2019 позивача повідомлено про скасування процедури закупівлі.

Таким чином, позивачем здійснено поставку товарів особам, які зазначені в якості покупців у видаткових накладних, у спрощений спосіб без укладання відповідного договору з відповідачем.

За змістом приписів ст. 16 Цивільного кодексу України, що кореспондуються за змістом зі статтею 20 Господарського кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності права; визнання недійсними господарських угод; відновлення становища; припинення дій; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних і оперативно-господарських санкцій; установлення, зміни та припинення господарських правовідносин. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути тільки порушено у майбутньому і щодо якого не відомо, буде воно порушено чи ні. При цьому, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що на момент поставки позивачем продуктів 28.01.2019 та 29.01.2019 між позивачем та відповідачем не укладався відповідний правочин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що у відповідача відсутнє зобов`язання щодо здійснення оплати за поставлений позивачем на користь вказаних у видаткових накладних закладів освіти.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2019 по справі №910/6616/19 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 272, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2019 по справі №910/6616/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2019 по справі №910/6616/19 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6616/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Л.В. Кропивна

А.О. Мальченко