номер провадження справи 33/107/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019 Справа № 908/1406/19

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Довіра Дніпро (49081, м. Дніпро, вул. Артільна, 12)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл (49126, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 45)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Гордінська Н.П.- Ордер серія ДП №1203/039 від 30.07.2019 р., ОСОБА_1 - Ордер серія ХМ № 002162 від 21.06.2019 р.

від відповідача: не з`явився

вільний слухач: Горб Д.Л.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

У господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від б/д) Товариства з обмеженою відповідальністю Довіра Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл про стягнення 175059,03 грн. пені та 15914,43 грн. 3% річних.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 05.06.2019 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1406/19 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.06.2019 р. позовну заяву (вих. № б/н від б/д) Товариства з обмеженою відповідальністю Довіра Дніпро залишено без руху. Позивачу наданий строк: протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.07.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1406/19 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 33/107/19. Судове засідання призначено на 30.07.2019 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.07.2019р., здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 908/1406/19 за правилами загального позовного провадження; ухвалено замінити дійсне судове засідання з розгляду справи по суті на перше підготовче судове засідання; підготовче засідання відкладено на 02.09.2019.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.09.2019 підготовче провадження у справі №908/1406/19 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 01.10.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України під час судового розгляду справи здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 185, укладеного між сторонами 04.07.2017р., в частині здійснення своєчасної оплати за поставлений позивачем товар. Рішенням господарського суду Запорізької області від 30.01.2019 у справі № 908/2017/18 встановлено факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за договором поставки, стягнуто з відповідача на користь позивача суму 1208492,33 грн. основного боргу, суму 66969,93 грн. пені (за період: з 26.05.2018 по 31.10.2018), суму 6156,14 грн. 3% річних (за період: з 26.05.2018 по 31.10.2018) та судовий збір. Вказана заборгованість з основного боргу, пені, 3% річних була сплачена відповідачем 17.04.2019. Враховуючи значне прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань за договором поставки № 185 від 04.07.2017р., позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 175059,03 грн. та 3% річних в сумі 15914,43 грн., нарахованих за весь період прострочення відповідачем грошового зобов`язання. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 611, 625, 692, 712 ЦК України, ст. 193 ГК України.

25.06.2019 до господарського суду Запорізької області від позивача надійшла письмова заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач зазначив, що під час складання позовної заяви була допущена арифметична помилка в розрахунку пені та 3% річних, в зв`язку із виправленням якої сума позовних вимог збільшилась, вірним розміром пені є 196984,87 грн., 3% річних 16488,36 грн., відповідно ціна позову складає 213473,23 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.07.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Довіра Дніпро про збільшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду.

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Довіра Дніпро суми 196984,87 грн. пені та суми 16488,36 3% річних

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, з врахуванням заяви про їх збільшення, просив позов задовольнити.

Відповідач - процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні 01.10.2019 не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідною ухвалою суду.

У відзиві на позовну заяву (а.с.83-85) відповідач проти позову заперечив, зазначив, що позивачем розрахунок пені здійснений без врахування ч. 6 ст. 232 ГК України, однак сторони в договорі не обумовили, що обмеження, передбачені вказаною нормою не застосовуються до їх правовідносин. Крім того, нарахування пені, на думку відповідача, здійснено позивачем з порушенням строку позовної давності. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, станом на 01.10.2019, місцезнаходженням відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл, , є: 49126, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 45.

У судовому засіданні 01.10.2019 справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст.ст. 233, 240, 241 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

04.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю Довіра Дніпро (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Український Рітейл (покупець, відповідач у справі) укладено договір поставки № 185 (далі - договір). Договір підписано сторонами з протоколом розбіжностей до нього від 04.07.2017.

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар, на умовах даного договору.

Згідно п. 1.2 договору, найменування, асортимент та ціна товару, що постачається зазначається у додатку № 1 «Специфікація», який є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору (в редакції протоколу розбіжностей), товар постачається постачальником окремими партіями у відповідності з узгодженими та прийнятими до виконання замовленнями на поставку.

Зобов`язання по поставці вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України (п. 2.6). Сторони вправі встановити особливі умови поставки товару, про що складається та підписується відповідний додаток № 6 до даного договору (п. 2.23).

Відповідно до п. 6.5. договору вимоги по оплаті товару вказуються у специфікації у розділі «Спеціальна ціна».

Пунктом 11.1. договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017. У разі, якщо за тридцять календарних днів до дати закінчення строку дії даного договору жодна з сторін у письмовій формі не заявить про його розірвання, договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік.

Обставини щодо наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за договором поставки № 185 від 04.07.2017 досліджені та встановлені рішенням господарського суду Запорізької області від 30.01.2019р. у справі № 908/2017/18 за позовом ТОВ "Довіра Дніпро" до ТОВ "Український Рітейл" про стягнення основного боргу, пені та 3% річних.

Так, вказаним рішенням встановлено, що загальна сума заборгованості ТОВ Український Рітейл по оплаті за поставлений позивачем по договору поставки № 185 від 04.07.2017 товар становить 1208492 грн. 33 коп. Вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 1208492 грн. 33 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Факт порушення грошових зобов`язань відповідачем є доведеним. Заявлена до стягнення сума пені є обґрунтованою і тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за загальний період з 26.05.2018 р. по 31.10.2018 р. в розмірі 66969 грн. 93 коп. До стягнення з відповідача належить сума 3% річних за загальний період з 26.05.2018 р. по 31.10.2018 р. в розмірі 6156 грн. 14 коп.

За наслідками розгляду справи № 908/2017/18 позовні вимоги задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Довіра Дніпро 1208492 грн. 33 коп. основного боргу, 66969 грн. 93 коп. пені, 6156 грн. 14 коп. 3% річних, 19224 грн. 28 коп. судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2019р. рішення господарського суду Запорізької області від 30.01.2019р. у справі № 908/2017/18 залишено без змін.

Згідно із ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як свідчать матеріали справи, 17.04.2019р. відповідачем згідно платіжних доручень: № , № , № здійснено оплату основного боргу в сумі 1208492,33 грн., сплачено пеню в розмірі 66969,93 грн. та 3% річних в розмірі 6156,14 грн.

Отже, заборгованість стягнута рішенням господарського суду Запорізької області від 30.01.2019р. у справі №908/2017/18 погашена відповідачем у повному обсязі.

Вказані обставини сторонами визнаються.

Предметом даного судового розгляду є вимога позивача про стягнення з відповідача суми пені в сумі 196984,87 грн. та 3% річних в сумі 16488,36 грн., нарахованих на період прострочення відповідачем грошового зобов`язання за договором поставки № 185 від 04.07.2017р.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши учасників судового процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положення цієї статті застосовуються до боржника у разі порушення ним грошового зобов`язання в не залежності від наявності вини в його діях.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

З пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" вбачається, що моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Після прийняття господарським судом Запорізької області рішення від 30.01.2019р. у справі № 908/2017/18 про стягнення коштів, грошове зобов`язання боржника не припинилось, оскільки кредитор реально отримав грошові кошти в сумі 1208492,33 грн. лише 17.04.2019р.

Внаслідок прострочення відповідачем грошового зобов`язання позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 196984,87 грн. нараховану за період: з 01.11.2018р. по 16.04.2019р. та 3% річних в сумі 16488,36 грн. нарахованих за період: з 01.11.2018р. по 16.04.2019р.

Приписами статті 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно статті 3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 р. у справі № 3-53гс15.

Водночас, пунктом 8.13 договору поставки № 185 від 04.07.2017 (в редакції протоколу розбіжностей) передбачено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе покупцем зобов`язань у вигляді несвоєчасної оплати отриманого товару, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійній обліковій ставці НБУ за весь період прострочки.

Таким чином, умовами спірного договору сторони передбачили, що пеня нараховується за весь період прострочки. Отже, сторони використали диспозитивний характер можливості зміни періоду нарахування пені, який передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України.

Судом перевірено розрахунок пені та встановлено, що за заявлений період: з 01.11.2018р. по 16.04.2019р. (167 дн.) пеня становить 199053,59 грн. Однак, стягненню підлягає заявлена сума в межах позовних вимог 196984,87 грн.

Аналогічно і 3% річних, за розрахунком суду за заявлений період: з 01.11.2018р. по 16.04.2019р. (167 дн.) 3% річних складають 16587,80 грн. Втім, задоволенню підлягає сума 3% річних, заявлена до стягнення позивачем 16488,36 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив про сплив спеціального строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п`ята статті 261 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Відтак, у розумінні наведених приписів законодавства стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 р. у справі № 6-1138цс15.

Позивач звернувся до суду з позовом 03.06.2019 (згідно накладної Укрпошта Експрес на конверті, в якому надійшла позовна заява). Отже, нарахування пені в межах річного строку позовної давності є можливим з 03.06.2018. Втім, заявлена до стягнення позивачем пеня нарахована за період: з 01.11.2018р. по 16.04.2019р. Таким чином, твердження відповідача про пропуск позивачем строку спеціальної позовної давності є помилковим.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Довіра Дніпро суми 196984,87 грн. пені та суми 16488,36 3% річних підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Необхідно зазначити, що 30.07.2019 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якому ТОВ Довіра Дніпро наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести в зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції 10000,00 грн., з яких станом на день подання клопотання вже понесено 5600,00 грн. Втім, в ході розгляду справи доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем суду не надано. В судовому засіданні 01.10.2019 представник позивача просив вказані витрати між сторонами не розподіляти.

Таким чином, при прийнятті рішення, розподілу підлягають витрати зі сплати судового збору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається та відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл (49126, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 45, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Довіра Дніпро (49081, м. Дніпро, вул. Артільна, 12, ) суму 196984 (сто дев`яносто шість тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 87 коп. пені, суму 16488 (шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 36 коп. 3% річних та суму 3202 (три тисячі двісті дві) грн. 09 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано «07» жовтня 2019.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.В. Мірошниченко