ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.08.2019 р. Справа № 914/2263/18

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І., за участю секретаря судового засідання Сала О.А., розглянувши скаргу Приватного підприємства Перлина Львова на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо відкриття виконавчого провадження № 59554691 про примусове виконання наказу господарського суду Львівської області у справі № 914/2263/18 від 11.03.2019 року

у справі №914/2263/14

за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів;

до відповідача: Приватного підприємства Перлина Львова, м. Львів

про стягнення 156 553, 14 грн заборгованості,

за участю приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, м. Львів,

за участю представників, що з`явилися:

скаржника (відповідача): не з`явився,

позивача: не з`явився,

ДВС: не з`явився,

встановив:

26.07.2019 року до Господарського суду Львівської області надійшла скарга Приватного підприємства Перлина Львова на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо відкриття виконавчого провадження № 59554691 про примусове виконання наказу господарського суду Львівської області у справі № 914/2263/18 від 11.03.2019 року.

Згідно з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2019 року скаргу передано для розгляду судді Матвіїву Р.І.

Ухвалою суду від 29.07.2019 року скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні 01.08.2019 року, в якому розгляд скарги відкладено з мотивів, викладених в ухвалі-виклику від 01.08.2019 року. У судовому зсіданні 21.08.2019 року оголошено перерву.

У судове засідання 28.08.2019 року сторони явку представників не забезпечили, причин нявки не повідомили, хоча про дачу та час судового засідання повідомлені належним чином під розписку в попередньому судовому засіданні. Заяв, клопотань від учасників розгляду скарги не надходило. Відтак, суд не вбачає перешкод для вирішення скарги по суті в даному судовому засіданні.

ПОЗИЦІЯ СКАРЖНИКА

Відповідач стверджує, що 16.07.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59554691 про примусове виконання наказу № 914/2263/18 від 11.03.2019 р. Відповідач зазначає, що вказану постанову отримав 18.07.2019 р., що підтверджується адресною стороною конверта зі штриховим кодовим ідентифікатором № 465 та паперовою копією витягу із веб сайту УДППЗ «Укрпошта» з інформацією про стан пересилання поштового відправлення зі штриховим кодовим ідентифікатором № 465.

Управління комунальної власності ДЕР ЛМР звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. з листом «Про скерування наказу Господарського суду Львівської області» за вих. № 2302-вих-2953 від 20.06.2019 р. Проте, рішенням Господарського суду Львівської області від 11.02.2019 р. у справі №914/2263/18 про стягнення заборгованості розстрочено виконання рішення, шляхом слати щомісячно до 25 числа кожного місяця (до грудня 2019 року включно) визначеної суми грошових коштів, і ПП «Перлина Львова» добровільно виконує рішення суду від 11.02.2019 р. у справі № 914/2263/18. Тому станом на дату звернення стягувача із заявою про примусове виконання рішення суду (20.06.2019 р.) не існувало заборгованості зі сплати платежів, встановлених рішенням суду у встановлений судом строк (до 25 березня 2019 року, до 25 квітня 2019 року, до 25 травня 2019 року). Право на примусове виконання рішення суду в частині стягнення суми грошових коштів за червень 2019 року у стягувача не виникло, тому строк сплати заборгованості за червень року не настав на момент звернення Управління ДЕР ЛМР із заявою про примусове виконання. Тобто, приватний виконавець Білецький Ігор Миронович виніс постанову про примусове виконання наказу в цілому попри те, що відповідний виконавчий документ передбачає розстрочку виконання рішення суду.

Крім цього, неправомірною є і сума основної винагороди, вказана у постанові про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2019 р. Виконавчий збір та основна винагорода приватного виконавця стягуються із сум (суми), за якими (якою) сплинув строк сплати. Відтак, основана винагорода залежить від сум, за якими сплинув строк сплати, у зв`язку з чим нараховується після прострочення сплати відповідної суми та виключно окремо щодо кожної чергової суми, сплата якої прострочена, а не у відсотковому відношенні до сукупного розміру заборгованості. З огляду на те, що станом на дату відкриття виконавчого провадження строк сплати заборгованості, розстроченої рішенням суду, не сплинув, відтак і відкриття виконавчого провадження і тим більше стягнення основної винагороди приватного виконавця не відповідає вимогам закону. Також скаржник зазначає, що всупереч положенням ч. 7 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» приватний виконавець не виносив постанови про стягнення основної винагороди окремим документом. Натомість суму основної винагороди приватного виконавця у розмірі 15 655,31 грн. зазначено у постанові про відкриття виконавчого провадження містить, що не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Враховуючи наведене, відповідач просить визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо відкриття виконавчого провадження № 59554691 про примусове виконання наказу господарського суду Львівської області у справі №914/2263/18 від 11.03.2019 р.; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 59554691 від16.07.2019 р., винесену приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем про примусове виконання наказу господарського суду Львівської області у справі №914/2263/18 від 11.03.2019 р.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Розглянувши матеріали скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо відкриття виконавчого провадження № 59554691, заслухавши пояснення учасників справи, суд доходить висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Львівської області від 11.02.2019 року у справі №914/2263/18 позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з Приватного підприємства Перлина Львова (79000, м. Львів, пл. Ярослава Осмомисла, буд. 3, кв. 7, ) на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) 156 553, 14 грн заборгованості та 2 348, 30 грн судового збору. Розстрочити виконання рішення в частині сплати основного боргу в розмірі 156 553, 14 грн, шляхом сплати Приватним підприємством Перлина Львова (79000, м. Львів, пл. Ярослава Осмомисла, буд. 3, кв. 7, ) на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) щомісячно:

- до 25 березня 2019 року суми в розмірі 15 655, 32 грн;

- до 25 квітня 2019 року суми в розмірі 15 655, 32 грн;

- до 25 травня 2019 року суми в розмірі 15 655, 32 грн;

- до 25 червня 2019 року суми в розмірі 15 655, 32 грн;

- до 25 липня 2019 року суми в розмірі 15 655, 32 грн;

- до 25 серпня 2019 року суми в розмірі 15 655, 32 грн;

- до 25 вересня 2019 року суми в розмірі 15 655, 32 грн;

- до 25 жовтня 2019 року суми в розмірі 15 655, 32 грн;

- до 25 листопада 2019 року суми в розмірі 15 655, 32 грн;

- до 25 грудня 2019 року суми в розмірі 15 655, 32 грн.

11.03.2019 року на виконання вказаного рішення Господарським судом Львівської області видано наказ із вказівкою на розстрочення виконання рішення суду, яке набрало законної сили 07 березня 2019 року. Строк пред`явлення наказу для виконання рішення - три роки.

Як вбачається з матеріалів скарги, 15.07.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем отримано заяву Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 20.06.2019 року №2302-вих-2953 з оригіналом наказу Господарського суду Львівської області від 11.03.2019 р. у справі №914/2263/18 для виконання.

16.07.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем відкрито виконавче провадження з виконання наказу від 11.03.2019 року, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації, постановив стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 15 655,31 грн.

Листом від 16.07.2019 року №266, який отриманий боржником 18.07.2019 року, приватний виконавець повідомив боржника про відкриття виконавчого провадження та вказано, що боржнику слід сплатити кошти згідно з виконавчим документом з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження. Суд звертає увагу, що скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо відкриття виконавчого провадження № 59554691 подана суду 26.07.2019 року, тобто в межах десятиденного строку, встановленого п.а ч.1 ст.341 ГПК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Відповідно до ч.5 вказаної норми виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Однак, відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Із долучених боржником квитанцій однозначно вбачається, що боржник виконував рішення суду у справі №914/2263/18 у встановлені рішенням та наказом суду строки до 25 числа кожного місяця. Так, ПП «Перлина Львова» здійснила платіж на суму 15 655,32 грн. 25.03.2019 року (квитанція №QS44662101), 15 655,32 грн. 25.04.2019 року (квитанція №ПН83716), 11 000,00 грн. та 4 655,32 грн. (квитанції №ПН1757 та №1-2737К), 10 000,00 грн. 25.06.2019 року (квитанція №1-4512К) та 5 655,32 грн. 26.06.2019 року, 1 655,32 грн. та 14 000,00 грн. 25.07.2019 року (квитанція №1-2192К та №ПН1270). Тобто, як станом на 20.06.2019 року (дата складення заяви стягувачем), так і станом на 15.07.2019 року (дата отримання заяви стягувача приватним виконавцем), прострочення чергового платежу відповідачем не допущено.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень (ч.6 розділу ІІІ), затвердженою наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року N 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N 2832/5), передбачено, що у разі пред`явлення до виконання виконавчого документа, за яким надана розстрочка виконання, виконавче провадження відкривається в частині, за якою сплинув строк сплати. Виконавчий збір та основна винагорода приватного виконавця стягуються із сум (суми), за якими (якою) сплинув строк сплати.

Проте, приватний виконавець, ознайомившись з наказом від 11.03.2019 р. у справі №914/2263/18, у якому вказано графік розстрочення виконання рішення суду, не вчинив дій щодо перевірки обставин своєчасного чи несвоєчасного виконання рішення суду у справі №914/263/18 та відкрив виконавче провадження на наказ в цілому. Доказів протилежного приватний виконавець суду не надав.

Щодо порядку стягнення основної винагороди приватного виконавця, суд зазначає, що ч.ч.1-5 ст.31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

П.19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 р. № 643, передбачено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Однак, ч.7 ст.31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» також передбачено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Як правильно зазначає скаржник з посиланням на відомості про виконавче провадження №59554691, приватний виконавець не дотримався вказаного порядку: не постановив окремої постанови про стягнення основної винагороди, в якій наводився б розрахунок та зазначався порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (доказів на спростування наведеного приватний виконавець також не надав. Крім цього, приватний виконавець також вказав про стягнення всієї суми основної винагороди без урахування графіку погашення заборгованості, визначеної рішенням суду та наказом у справі №914/2263/18.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Ст. 341 ГПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Скаржником долучено докази отримання ним постанови приватного виконавця від 16.07.2019 року, а саме копію конверта зі штрих-кодом 465 та роздруківку з сайту Укрпошти про відстеження пересилання поштового відправлення за вказаним кодом, згідно з якою кореспонденція отримана боржником 18.07.2019 року. Відповідно, останнім днем на оскарження дій приватного виконавця було 29.07.2019 року. Скарга подана суду 26.07.2019 року, тобто в межах законодавчо встановлених строків.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарським процесуальним кодексом України визначено вимоги до належності, допустимості, достатності та достовірності доказів. Так, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст.76). Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.78). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79).

На підтвердження наведених у скарзі обставин скаржником надано належні та достатні докази, на підставі яких суд доходить висновку про порушення приватним виконавцем законодавчих приписів і порядку відкриття виконавчого провадження. Такі дії приватного виконавця є неправомірними та передчасними.

Згідно зі ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 340, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області

ухвалив:

1. Скаргу Приватного підприємства Перлина Львова на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо відкриття виконавчого провадження № 59554691 про примусове виконання наказу господарського суду Львівської області у справі № 914/2263/18 від 11.03.2019 року у справі №914/2263/14 задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо відкриття виконавчого провадження № 59554691 про примусове виконання наказу господарського суду Львівської області у справі №914/2263/18 від 11.03.2019 р.

3. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 59554691 від16.07.2019 р., винесену приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем про примусове виконання наказу господарського суду Львівської області у справі №914/2263/18 від 11.03.2019 р.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 23.09.2019 року.

Ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Матвіїв Р.І.