номер провадження справи 24/149/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019 Справа № 908/2210/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Т.А., при секретарі Вака В.С.

за участю представників:

від позивача: Швець Д.І., адвокат, ордер серія ЗП № 039418 від 26.09.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №759 видане 01.09.2009

від відповідача: не прибув

розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2210/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-виробниче підприємство ОЛТАК (вул. Чумаченка, буд. 25, кв. 6, м. Запоріжжя, 69104, ідентифікаційний код 41481324)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Запоріжжя - Буд (вул. Сєдова, буд. 3, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код 40278626)

про стягнення 12939,22 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельно-виробниче підприємство ОЛТАК звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Запоріжжя Буд про стягнення основного боргу в сумі 12612,00 грн., інфляційних витрат у сумі 201,79 грн., відсотків у сумі 125,43 грн. за договором № 1504 на оренду інструментів від 15.04.2019.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2019 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 29.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2210/19 за правилами загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 24/149/19. Підготовче судове засідання призначено на 18.09.2019.

Ухвалою суду від 18.09.2019 закрито підготовче провадження, розпочато розгляд справи по суті 18.09.2019 та оголошено перерву до 27.09.2019.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 27.09.2019 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом перевірені повноваження присутнього в судовому засіданні учасника процесу.

Представник позивача оголосив про обізнаність прав та обов`язків, викладених у статтях 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові та зазначив, що 15.04.2019 між сторонами укладений договір № 1504 на оренду інструменту, на виконання умов якого позивачем надано відповідачу послуг з оренди на суму 12 612,00 грн. В порушення умов договору відповідачем не здійснено оплату за оренду інструменту. 19.07.2019 позивачем направлена відповідачу вимога про сплату боргу, яка залишена без реагування. За порушення строків виконання грошового зобов`язання відповідачу нараховано 125,43 грн 3 % річних та 201,79 грн інфляції. Просить суд на підставі ст. ст. 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України, позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

В засіданні 27.09.2019 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

15.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно-виробниче підприємство ОЛТАК (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Запоріжжя - Буд» (Орендар) укладений договір № 1504 на оренду інструменту, за умовами якого (п. 1.1.) Орендодавець надає, а Орендар бере в оренду, тобто у тимчасове, платне, зворотне користування інструмент, паспортні дані інструменту, вартість, розмір орендної плати та строк вказується в Акті прийому-передачі, який є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 1.4. договору сторони передбачили, що Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату за використання предметів оренди за взаємно узгодженим тарифом згідно Акту прийому-передачі.

Інструмент передається Орендареві безпосередньо після підписання договору та внесення орендної плати за весь термін оренди відповідно до акту прийому-передачі (п. 2.1.).

Термін дії договору до 31.12.2019 або до повного виконання обох сторін (п. 2.2.).

Згідно п. 3.1. договору, Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату при укладенні договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору 28.05.2019 сторонами підписано акт надання послуг № 148 від 28.05.2019 на суму 10 692,00 грн. та акт надання послуг № 149 від 28.05.2019 на суму 1 920,00 грн., в яких зазначено, що Замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (надання послуг) не має.

Акти підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

У зв`язку з несплатою орендної плати позивач звернувся до відповідача з претензією від 19.07.2019 № 1246 з вимогою сплатити суму заборгованості на протязі 5 днів від дати отримання вимоги.

Проте, вимога відповідачем залишена без реагування.

Предметом судового розгляду є спір про стягнення з відповідача на користь позивача 12 612,00 грн. основного боргу, 3 % річних в сумі 125,43 грн. та 201,79 грн інфляції.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 283, ч. 1 ст. 286 ГК України унормовано, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Статтею 285 ГК України передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з наданих суду документів, між сторонами склалися господарські відносини, що породили взаємні обов`язки. Обов`язки позивача виразились у надані в оренду інструменту, а обов`язки відповідача - в сплаті орендної плати.

За приписами ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п. п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Строки здійснення розрахунків узгоджено сторонами, про що зазначалось вище.

З матеріалів справи вбачається, що акти надання послуг на загальну суму 12 612,00 грн. підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств.

З огляду на наведене, позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та надав відповідачу послуги з оренди на суму 12 612,00 грн., що документально підтверджено.

Відповідач, в порушення умов договору, оплату за надані позивачем послуги з оренди не здійснив.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Як слідує із статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати орендної плати у розмірі 12 612,00 грн. не виконав, доказів суду не надав.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Позивачем надано суду відповідні докази, які підтверджують розмір боргу в сумі 12 612,00 грн.

Відповідач не надав суду доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми, не спростував висновків суду та доводів позивача.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань та вищезазначені приписи норми чинного законодавства України, суд констатує правомірність заявлених позивачем вимоги про стягнення 12 612,00 грн боргу за надані послуги, а тому задовольняє її у повному обсязі.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 125,43 грн. 3% річних за період з 16.04.2019 по 114.08.2019 та 201,79 грн інфляції за квітень-липень 2019 року.

Розрахунок 3 % річних у розмірі 125,43 грн. та 201,79 грн. інфляції виконаний з дотриманням норм законодавства, а тому вимога в цій частині судом задовольняються.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та вищезазначені приписи норми чинного законодавства України, суд констатує правомірність заявлених позивачем вимог, а тому позов задовольняє у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача в сумі 1 921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Запоріжжя - Буд (вул. Сєдова, буд. 3, Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код 40278626) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-виробниче підприємство ОЛТАК (вул. Чумаченка, буд. 25, кв. 6, м. Запоріжжя, 69104, ідентифікаційний код 41481324) 12 612 (дванадцять тисяч шістсот дванадцять) грн. 00 коп. основного боргу, 125 (сто двадцять п`ять) грн. 43 коп. 3% річних, 201 (двісті одна) грн. 43 коп. інфляції та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.10.2019.

Суддя Т.А. Азізбекян