ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2019р. Справа № 904/3089/19
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», м. Дніпро

До: Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, м. Дніпро

Третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз», м. Дніпро

Про: стягнення 284 888, 10 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (позивач), з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (а.с.113-114) звернувся з позовом до ГУ ДФС України у Дніпропетровській області (відповідач) про стягнення 284 888, 10 грн. ( в т.ч.: 283 490, 06 грн. основна заборгованість та 1 398, 04 грн. 3% річних) заборгованості за поставлений у лютому-квітні 2017р. природний газ. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням порушення відповідачем своїх обов`язків з оплати поставленого позивачем природного газу. Також позивач посилається на приписи ст.1212 та 1213 ЦК України.

Ухвалою суду від 29.07.19р. було відкрите провадження у справі №904/3089/19 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без виклику (повідомлення) сторін - за наявними у ній матеріалами.

ГУ ДФС України у Дніпропетровській області (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, стверджуючи , що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки існують протиріччя зі сторони позивача, які полягають в одночасному посиланні позивачем на акти приймання-передачі за Договором № 418ВВр2І714-17 від 17.02.2017 року та на судові рішення у справі №904/6861/17, якими було встановлено нікчемність цього договору. Також відповідач не погоджується з ціною, за якою позивач розрахував вартість природного газу, заявлену до стягнення. Окрім того, позивач подав клопотання про закриття провадження у цій справі, оскільки у справі господарського суду Дніпропетровської області №904/6861/17 вже виникав спір з тих самих вимог та підстав; та було винесено рішення від 15.11.18р. (яке було залишено без змін постановою ЦАГС) у справі №904/6861/17.

ПАТ «Дніпрогаз» (третя особа) в письмових поясненнях зазначила (поміж іншим) , що протягом 2017 року ПАТ «Дніпрогаз» здійснив розподіл природного газу та облік переданого газу ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі Типового договору розподілу природного газу №41SВDрz1714-17 від 17.02.2017р.

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (позивач) у відповіді на відзив відповідача, заперечував проти обставин , викладених в ньому відповідачем, з підстав зазначених у позовній заяві.

ГУ ДФС України у Дніпропетровській області (відповідач) своїм правом на надання заперечень на відповідь на відзив не скористалося.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.18р. (яке залишено без змін постановою ЦАГС від 18.02.19р.) у справі №904/6861/17 за позовом ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ГУ ДФС України у Дніпропетровській області, за участю ПАТ «Дніпрогаз» (третя особа-1), ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області (третя особа-2) про стягнення 366 896, 95 грн. було встановлено наступне: … Матеріалами справи підтверджується, що позивачем на адресу відповідача направлено акти приймання-передачі природного газу за лютий квітень 2017 року та наступні рахунки на оплату:

-06.03.2017р. для підписання 2 примірника актів приймання-передачі природного газу №ДО300010405 від 28.02.2016р. за лютий 2017р. в обсязі 30,827 тис.м.куб. природного газу на загальну суму 322 481,24 грн. та рахунок на оплату (1т., а.с.18);

-06.04.2017р. для підписання 2 примірника актів приймання-передачі природного газу №ДО300015688 від 31.03.2016р., за березень 2017р. в обсязі 0,183 тис.м.куб. природного газу на загальну суму 1 840,80 грн. та рахунок на оплату (1т., а.с.19);

-10.05.2017р. для підписання 2 примірника актів приймання-передачі природного газу №ДО300020324 від 30.04.2016р. за квітень 2017р. в обсязі 0,011 тис.м.куб. природного газу на загальну суму 100,87 грн. та рахунок на оплату (1т., а.с.20).

Відповідачем не повернуто позивачеві підписані акти приймання-передачі природного газу за лютий-квітень 2017р., не надано письмової обґрунтованої відмови від їх підписання.

Оскільки відповідач не оплатив поставлений позивачем природний газ, останній звернувся до суду з відповідним позовом.

Оскільки позивач покладає в основу своїх вимог посилання на дію Договору та на юридичні наслідки, які випливають з Договору, суд вважає за недопустимим застосування нікчемного правочину та приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог…». Також цим рішенням було відмовлено в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.20-22).

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У цій справі позивач, в обґрунтування позовних вимог посилається на наступне.

Порядок визначення обсягу природного газу, спожитого непобутовим споживачем , визначений «Правилами постачання природного газу», затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496 (далі - Правила №2496), Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 (далі-Кодекс ГРМ).

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу IX Кодексу ГРМ визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Визначений Оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичний об`єм та обсяг розподілу та споживання (постачання) природного газу по об`єкту споживача (алокація) за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передається Оператору ГТС у встановленому Кодексом ГТС порядку для включення в місячний баланс природного газу по ГТС і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником (пункт 6 глави 3 розділу IX Кодексу ГРМ).

Пунктом 12 розділу II № 2496 передбачено, одо за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На виконання Кодексу ГРМ ПАТ «Дніпрогаз» як Оператор ГРМ передав Оператору ГТС (ПАТ «Укртрансгаз»), а також постачальнику (ТОВ «Дніпропетровськгаз збут») інформацію про обсяг спожитого відповідачем природного газу, яка є обов`язковою для позивача та відповідача, а саме:

- у лютому 2017 року - в обсязі 30,827 тис.м. куб,;

- у березні 2017 року - в обсязі 0,183 тис.м. куб.;

- у квітні 2017 року - в обсязі 0,011 тис.м. куб.

Інших постачальників природного газу у відповідача за вказаний період не було.

Щодо вартості природного газу, який підлягає відшкодуванню .Вартість природного газу, спожитого Відповідачем у лютому-квітні 2017 року, включала витрати на транспортування для ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» в розмірі, встановленому постановою НКРЕКП №3159 від 29.12.2015 року. Так, наказом ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» від 01.02.2017 №0.1Но-3-0217 «Про встановлення ціни на природний газ для бюджетних установ, промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання» затверджено ціни на природний газ для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів на території ліцензованої діяльності ПАТ «Дніпрогаз» з 01.02.2017 року затверджено ціну на газ - 10 461,00 грн. з якої вартість природного газу -10 141,20 грн., тариф на транспортування магістральними трубопроводами - 319,80 грн.

Наказом ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» від 21.03.2017р. №0ЛНо-7-0317 «Про встановлення ціни на природний газ для бюджетних установ, промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання» затверджено ціни на природний газ для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів на території ліцензованої діяльності ПАТ «Дніпрогаз» з 01.03.2017 року затверджено ціну на газ - 10 059.00 грн. з якої вартість природного газу - 9 739,20 грн., тариф на транспортування магістральними трубопроводами - 319,80 грн.

Наказом ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» від 24.04.2017р. №0.1Но-8/1-0417 «Про встановлення ціни на природний газ для бюджетних установ, промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання» затверджено ціни на природний газ для установ та організацій, що фінансуються з державного, і місцевих бюджетів на території ліцензованої діяльності ПАТ «Дніпрогаз» з 01.04.2017 року затверджено ціну на газ - 9 169,80 грн. з якої вартість природного газу - 8 850,00 грн., тариф на транспортування магістральними трубопроводами - 319,80 грн.

Оскільки відповідно до вимог ч.1 ст. 216 ЦК України відповідач повинен відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Ціна на природний газ станом на дату звернення до суду встановлена наказом ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» №01Но-11-0519 від 13.05.2019р. та становить 9 138,65 грн. з ПДВ за 1000 м3. Вказана ціна також включає вартість послуги транспортування природного газу для АТ «УКРТРАНСГАЗ», що затверджена постановою НКРЕКП №2001 від 21.12.2018. та становить 188.63 грн. з ПДВ за 1000 м3.

Таким чином, вартість спожитого відповідачем природного газу, виходячи з об`єму 31,021 тис.м3, складає 283 490,06 грн.

Враховуючи вищезазначене та встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.18р. у справі №904/6861/17 обставини (в т.ч. нікчемності договору №41SВDрz1714-17 від 17.02.2016р.) позивач направив відповідачу вимогу №49712-Ск-9178-0619 від 26.06.19р. про сплату у семиденний строк заборгованості за поставлений без договору та спожитий газ на суму 283 490, 06 грн. за період лютий-квітень 2017р.( а.с.39) . Ця вимога було отримана відповідачем 26.06.19р., про що свідчить відповідний штамп відповідача на цій вимозі (а.с.39). Оскільки відповідач не виконав вищезазначену вимогу у семиденний строк, позивач нарахував відповідачу 1 398, 04 грн. 3% річних ( за період з 03.07.19 р. по 31.08.19р. ) , а.с.114. Судом було перевірено здійснений позивачем розрахунок 3% річних, порушень не виявлено.

На час прийняття рішення у справі, відповідачем доказів погашення заборгованості ( з урахуванням 3% річних ) перед позивачем не надано. Таким чином, загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 284 888, 10 грн.

Відповідно до приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з приписами частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Таким чином, правовідношення, в якому особа зобов`язана повернути вартість безпідставно набутого майна (внаслідок неможливості повернути майно в натурі) є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Отже, на спірні правовідносини з повернення вартості безпідставно набутого майна поширюється дія положень частини другої статті 625 ЦК України, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних є обґрунтованою та законною.

Вказаної правової позиції також дотримується Верховний Суд (постанова ВС від 20.11.2018 року у справі №910/23457/17, постанова ВП ВС від 10.04.2018 року у справі №910/10156/17).

Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, не надано, а тому уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Одночасно, заперечення відповідача суд оцінює критично, які спростовуються наданими позивачем та наявними в матеріалах справи доказами та письмовими поясненнями третіми особам.

Окрім того суд не вбачається достатньо правових підстав для задоволення клопотання позивача про закриття провадження у справі, оскільки підстави, на які посилається позивач у цій справі не є тотожними у справі №904/6861/17.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А; ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка,2, ): 283 490, 06 грн. - заборгованості за договором; 1 398, 04 грн. 3% річних та 4 273, 32 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 26.09.2019р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.