ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2019 р. Справа№ 910/3111/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Тарасенко К.В.

при секретарі судового засідання Котенко О.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 25.09.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради

на рішення господарського суду міста Києва

від 28.05.2019 (повний текст складено 21.06.2019)

у справі №910/3111/19 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргумент ВВ"

до Київської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аргумент ВВ" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення №1518/5582 від 20.09.2018.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 28.05.2019 позов задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Київська міська рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/3111/19 та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргумент ВВ".

Апеляційна скарга вмотивована тим, що правове регулювання спірних правовідносин не містить заборони для сторін договору оренди земельної ділянки передбачити випадки розірвання договору в односторонньому порядку шляхом вчинення стороною одностороннього правочину, що оформлюється прийняттям рішення у встановленому порядку.

Скаржник вказує, що відхиляючи зауваження, викладені у правовому висновку управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради від 04.10.2017 №08/230-2180 постійна комісія Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування діяла в межах повноважень, визначених регламентом та положеннями.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2019 апеляційну скаргу Київської міської ради передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Михальської Ю.Б.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 у справі №910/3111/19 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/3111/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/3111/19; призначено справу до розгляду на 04.09.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 у справі №910/3111/19 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/3111/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/3111/19 у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Чорногуза М.Г.; призначено справу до розгляду на 16.09.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі №910/3111/19 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/3111/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/3111/19 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І., вирішено розгляд справи здійснювати за раніше визначеною датою та часом

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 оголошено перерву на 25.09.2019.

В судове засідання, що відбулось 25.09.2019, з'явились обидва представники сторін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, які були присутні в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

06.04.2004 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аргумент ВВ" (орендар) та Київською міською радою (орендодавець), на підставі рішення Київської міської ради №558/718 від 26.06.2003, укладено договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 11-13, площею 0,1942 га для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу, кадастровий номер :72:101:0024 (надалі - договір).

25.01.2005 сторони підписали акт приймання - передачі земельної ділянки, за яким орендодавець передав, а арендар прийняв у своє володіння і користування земельну ділянку, кадастровий номер :72:101:0024.

10.07.2006 позивач отримав технічні умови № 2093 на каналізування об'єкта від ВАТ "Акціонерна Компанія "КИІВВОДОКАНАЛ".

07.06.2006 та 08.06.2006 позивач отримав технічні умови №40389 та №71246 на приєднання об'єкта до теплових мереж від АЕК "КИЇВЕНЕРГО".

02.11.2006 на засіданні секції містобудування та архітектури архітектурно-містобудівної ради при Головному управлінні містобудування, архітектури та дизайну міського середовища ухвалено Схвалити та рекомендувати до подальшого розроблення і погодження в установленому порядку архітектурне рішення проекту будівництва торговельного комплексу за адресою: просп. Повітрофлотський, 11-13, з урахуванням зауважень та рекомендацій.

25.04.2007 на засіданні трьохсторонньої комісії з питань забудови Солом'янського раціону м. Києва вирішили погодити замовнику будівництва ТОВ "Аргумент ВВ" проведення 15.05.2007 громадського обговорення будівництва торгівельного комплексу по Повітрофлотському проспекту, 11-13.

Відповідно до протоколу Громадського обговорення з мешканцями Солом'янського району м. Києва будівництва торговельного комплексу по Повітрофлотському проспекту, 11 - 13 від 325.04.2007, надано згоду на проведення всіх подальших робіт щодо проектування та будівництва торговельного комплексу по Повітрофлотському просп. 11 - 13 у Солом'янському районі м. Києва за умови виконання забудовником всіх зобов'язань згідно укладених договорів та планів заходів щодо комплексного благоустрою встановлені терміни з ініціативними групами будинків.

Листом від 26.07.2007 №15-10263 Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища погодило архітектурне рішення проекту будівництва торговельного комплексу по просп. Повітрофлотському, 11-13 у Солом'янському районі м. Києва для подальшої розробки та затвердження проектної документації в установленому законодавством порядку.

Проект торгівельного комплексу по Повітрофлотському проспекту, 11-13 у Солом'янському районі м. Києва був розроблений у 2007 ПП "АРХІТЕКТУРНА МАЙСТЕРНЯ".

У 2008 позивач отримав паспорт зовнішнього опорядження фасадів.

20.11.2008 позивач отримав дозвіл на виконання будівельних робіт.

У 2009, 2010, 2011, 2018 позивач отримував листи від громадян з вимогами не проводити будівельні роботи, оскільки мешканці прилеглих будинків категорично проти забудови цієї земельної ділянки.

Так, у листі від 16.03.2010 зазначалось, зокрема, що "в умовах тотальної корупції посадових осіб органу місцевого самоврядування та бездіяльності органів внутрішніх справ залишаємо за собою право боротися Повітрофлотський 11-13 усіма можливими методами аж до фізичного знесення будь-яких обмежувальних для проходу або проїзду конструкцій за вказаною адресою".

У листі від 03.10.2018 зазначено, що: з моменту отримання ТОВ "Аргумент ВВ" дозволу на ведення будівельних робіт від 20.11.2008 мешканці нашого району зрозуміли всю серйозність наслідків забудови за адресою: проспект Повітрофлотський 11-13. Адже при забудові даної території буде втрачено чудову зону відпочинку в нашому районі.

У березні місяці 2009 року довідавшись про наміри ТОВ "Аргумент ВВ" найближчим часом розпочати будівництво торговельного центру нами власноруч було висаджено на даній земельній ділянці понад 50 дерев серед них були і плодові (абрикос, вишня, шовковиця) з метою покращення та озеленення цієї території.

У травні місяці цього ж року ми звертались до забудовника з проханням припинити підготовчі роботи по будівництву;

Коли здавалось вже, що нас почули, у березні 2010 року знов розпочалась активна підготовка до ведення будівельних робіт, на що громада не могла не відреагувати і написала нове звернення до представників ТОВ "Аргумент ВВ". Адже більшість мешканців даного району люди похилого віку, яким торгово-розважальний центр не принесе ніякої користі, а лише зруйнує чудове місце для проведення дозвілля;

В 2011 нами було написано чергове звернення до ТОВ "Аргумент ВВ", оскільки на початку квітня на території нашого скверу постійно перебували робочі, здійснювали розбивку та заміри, а через декілька днів було підігнано техніку (екскаватор та 3 самоскиди) з метою знищити насадження та зачистити територію. Завдяки нашим активним діям сквер довелось захистити і цього разу, інакше б в результаті викорчування дерев існувала загроза збільшення рівня підземних вод, що призвела б до затоплення підвалів будинків, які оточують дану земельну ділянку;

Впродовж 2012-1017 забудовники не здійснювали діяльності щодо забудови даної земельної ділянки, вочевидь це було пов'язано із закінченням дозволу на будівництво та зміною законодавства в сфері містобудування. Завдяки цьому за цей час нам вдалось власними зусиллями облагородити чудовий сквер, який мали намір знищити у 2017 (акт огляду зелених насаджень). Слід також зауважити, що будівництво не можливе і з тих причин, що у прилеглих до цієї ділянки будівель просідає фундамент та з кожним роком внаслідок такого просідання збільшується кількість щілин в наших будинках, постійні проблеми з каналізацією, що просочується в підвали будинків. Важко і уявити до яких катастрофічних наслідків могла б призвести забудівля даної земельної ділянки".

У подальшому, позивач отримав контрольні картки №17090110-Сл та 18090008-Сл на тимчасове порушення благоустрою.

Позивач вказував, що у 2011 несені зміни до законодавства, що регулює містобудівну діяльність.

Так, відповідно до статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Київська міська рада прийняла рішення від 13.11.2013 року №518/10006, яким затверджено Міську програму створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві, а в 2015 рішенням Київської міської ради від 24.09.2015 №46/1949, було прийнято "Детальний план території в межах Повітрофлотського проспекту, вулиць Солом'янської, Механізаторів, Кудряшова та залізничних колій у Солом'янському районі м. Києва", відповідно до якого на земельній ділянці по проспекту Повітрофлотський, 11-13 заплановано будівництво саме багатоповерхового житлового будинку.

Таким чином, позивач зазначає, цей адміністративно-правовий акт істотно змінив умови використання земельної ділянки, які закріплювалися в рішенні №558/718 від 26.06.2003 року.

Позивач ініціював внесення змін до укладеного договору оренди земельної ділянки та приведення його у відповідність до детального плану території, затвердженого рішенням Київської міської ради від 24.09.2015 № 46/1949, а також звернувся до Київської міської ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Повітрофлотському 11-13 м. Київ, для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу зі зміненим цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

19.07.2017 на підставі звернення позивача комісією, призначеною згідно наказу Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №8 від 14.01.2013, проведено обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, про що складено акт №227.

Як вбачається із матеріалів справи, з урахуванням детального плану території в межах Повітрофлотського проспекту, вулиць Солом'янської, Механізаторів. Кудряшова та залізничних колій у Солом'янському районі м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради № 46/1949 від 24.09.2015 р., ТОВ "Аргумент ВВ" зазначило, що має намір використовувати дану земельну ділянку для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговельно-офісними приміщеннями та паркінгом, у зв'язку з чим TOB "Аргумент ВВ" ініціювало питання щодо внесення відповідних змін до укладеного договору оренди земельної ділянки та приведення його у відповідність до детального плану території, затвердженого рішенням Київської міської ради № 46/1949 від 24.09.2015 року.

18.07.2017 позивач звернувся до Київської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (зміна цільового призначення) площею 0,1942 га в оренду для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговельно-офісними приміщеннями та паркінгом, проте у відповідач у встановлений строк не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні.

У зв'язку з викладеним, позивач направив відповідачу повідомлення №1/22082017 від 22.08.2017, у якому вказав, що ТОВ "Аргумент ВВ" замовлено розроблення документації із землеустрою без надання дозволу Київської міської ради.

29.03.2018 розробником проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "Деметра плюс" було направлено до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) заяву про розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на земельну ділянку загальною площею 0,1942 га (кадастровий номер :72:101:0024) для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано прибудованими торговельно-офісними приміщеннями та паркінгом на проспекті Повітрофлотському 11-13 у Солом'янському районі м. Києва (вхідний номер 3869/0/9-18).

Оскільки у встановлені ч. 5 ст. 186-1 Земельного кодексу України строки, Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не надав та не надіслав розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні, позивач звернувся до Департаменту містобудування та архітектури зі скаргою вих. №17/04/18-01 від 17.04.2018, у якій просив повідомити про причини порушення строків надання погодження, та терміново надати висновки про погодження проекту землеустрою або про відмову в такому погодженні.

11.06.2018 позивач отримав висновок №5328/0/82-18 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у якому вказано, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "Аргумент ВВ" для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговельно-офісними приміщеннями та паркінгом на проспекті Повітрофлотському 11-13 у Солом'янському районі м. Києва, відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Відповідно до актів обстеження земельної ділянки від 12.07.2017 № 17-1110-09 та від 14.05.2018, складених Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) встановлено, що на земельній ділянці ростуть зелені насадження (дерева), земельна ділянка вільна від забудов, згідно договору оренди не використовується.

При цьому, 08.09.2017 між ТОВ "Аргумент ВВ" та ТОВ "Нові Зодчі" було укладено договір підряду від 08.09.2017 №08/09/17 на виконання робіт по встановленню тимчасової огорожі (для утримання земельної ділянки в належному санітарному стані та її охорони) по проспекту Повітрофлотському, 11-13.

13.09.2017 підрядник, виконуючи умови договору, був готовий виконати роботи у повному обсязі. У зв'язку з протидією третьої сторони. Роботи не були виконані у повному обсязі, і конструкції огорожі були повернуті у місце зберігання на майданчик ТОВ "Нові Зодчі". Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме, копіями листів від 04.12.2017, 14.12.2017, 28.11.2017.

20.09.2018 року Київська міська рада прийняла рішення №1518/5582 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 06.04.2004 за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 11-13, площею 0,1942 га для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу (кадастровий номер :72:101:0024), укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Аргумент ВВ" в односторонньому порядку.

Вказане рішення прийнято у зв'язку з невиконанням позивачем вимог п. 3.1. договору оренди та на підставі, зокрема, п. 7.3. договору.

Відповідно до п. 3.1. договору, даний договір встановлює наступні обмеження:

- завершити забудову земельної ділянки в строки встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше, ніж через три роки з дня державної реєстрації цього договору;

- на земельній ділянці не дозволяється діяльність, не пов'язана з цільовим призначенням земельної ділянки. Зміна цільового призначення Земельної ділянки можлива лише в разі прийняття Київською міською радою рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки у зв'язку зі зміною цільового призначення Земельної ділянки та внесення відповідних змін до Договору.

За умовами п. 7.3. договору, він може бути розірваний: в земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематичної несплати орендної плати (протягом двох місяців поспіль) та невиконання Орендарем інших умов цього Договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення відповідача від 20.09.2018 №1518/5582 являється незаконним та підлягає скасуванню, оскільки позивач неодноразово намагався розпочати будівельні роботи, проте невідомі особи, застосовуючи фізичну силу, блокували господарську діяльність на орендованій земельній ділянці. Позивачем вжито численних заходів, направлених на врегулювання конфліктної ситуації з громадськістю, а саме, проведення відповідних консультацій, підписання угоди про співробітництво та врахування побажань щодо благоустрою території земельної ділянки, а також ще до початку будівельних робіт відремонтувало територію найближчого дитячого закладу №712, що не ремонтувався впродовж 10 років. Такі дії, за твердження позивача, свідчать про вчинення ним заходів щодо належного виконання зобов'язання за договором оренди земельної ділянки.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами.

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України Київській міській раді надано широкі повноваження у галузі земельних відносин.

Згідно з пунктом 34 частини 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад, а відповідно до пункту 2 ст. 22 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" Київська міська рада має право визначати особливості землекористування.

Київська міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно з частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

У разі порушення боржником негативного зобов'язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов'язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов'язання. Така вимога може бути пред'явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов'язання.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про планування і забудову територій" будівництво об'єктів містобудування здійснюється згідно з вимогами законодавства та відповідно до затвердженої проектної документації. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки при проектуванні і здійсненні будівництва об'єкта містобудування.

За змістом ст. 29 вказаного Закону, дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідно до вказаних вище вимог Закону України "Про планування і забудову територій", він не міг розпочати будівельні роботи за відсутності містобудівної документації.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у рішеннях за № 910/4198/16 від 27.06.2018 року, № 3910/8011/17 від 04.04.2018 року.

Статтею 19 Конституції України унормовано, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Статтею 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відповідач вказував, що оскільки позивач відповідно до договору оренди землі мав завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації договору, однак будівельні роботи на даний час не тільки не завершено, а навіть не розпочато, вказані обставини свідчать про те, що рішення про розірвання договору повністю відповідає вимогам чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що спірне рішення відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки не відповідає вимогам законодавства та порушує права і законні інтереси позивача, з урахуванням встановлених судом при розгляді даної справи обставин щодо фактичного виконання договору, а саме, протидія представників громадськості, затвердження Міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві рішенням від 13.11.2013 №518/10006, затвердження рішенням Київської міської ради від 24.09.2015 №46/1949 "Детального плану території в межах Повітрофлотського проспекту, вулиць Солом'янської, Механізаторів, Кудряшова та залізничних колій у Солом'янському районі м. Києва", відповідно до якого на земельній ділянці по проспекту Повітрофлотський, 11-13 заплановано будівництво саме багатоповерхового житлового будинку; ненадання Київською міською радою у встановлені строки дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (зміна цільового призначення) площею 0,1942 га в оренду для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговельно-офісними приміщеннями та паркінгом або мотивованої відмови у його наданні.

Матеріалами справи підтверджується вчинення позивачем всіх належних дій, спрямованих на виконання договору оренди земельної ділянки, а тому судом першої інстанції вірно вразованого доводи позивача про те, що порушення строків виконання будівельних робіт не залежало від волі та дій ТОВ "Агрумент ВВ", та зумовлено обставинами, які не залежали від позивача, а тому таке порушення не може бути підставою для дострокового розірвання Договору в односторонньому порядку Київською міською радою.

Також, обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ "Агрумент ВВ" зазначало, що Київською міською радою при прийнятті оспорюваного рішення було порушено Регламент.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин вирішуються відповідно до закону виключно на пленарних засіданнях міської ради.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням. Таємне голосування обов'язково проводиться у випадках, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1. 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону.

Статтею 21 Регламенту Київської міської ради, у відповідній редакції, (надалі - Регламент) визначено, що суб'єктами подання проектів рішень виступають Київський міський голова, заступник міського голови - секретар Київради, депутати Київради, постійні та тимчасові контрольні комісії Київради, депутатські фракції, групи, виконавчий орган Київради (Київська міська державна адміністрація), загальні збори громадян в порядку, визначеному законодавством, Статутом територіальної громади міста Києва та цим Регламентом.

Проекти рішень Київради подаються до управління організаційного та документального забезпечення діяльності Київської міської ради у паперовому та в електронному вигляді. Проект рішення Київради нормативно-правового характеру повинен містити положення про оприлюднення та набрання ним чинності. Суб'єкт подання проекту рішення на зворотному боці останньої сторінки проекту рішення зазначає профільну постійну комісію та постійні комісії, до функціональної спрямованості яких належить попередній розгляд зазначеного проекту рішення.

Разом з проектом рішення до секретаріату Київради подається: 1) пояснювальна записка (із зазначенням прізвища та ініціалів особи, яка є суб'єктом подання проекту рішення, повної назви її посади, контактних даних особи, відповідальної за супроводження проекту рішення, а також зазначається доповідач проекту рішення на пленарному засіданні Київради); пояснювальна записка повинна містити: опис проблем, для вирішення яких підготовлено проект рішення та обгрунтування адекватності і достатності передбачених у проекті рішення механізмів і способів вирішення існуючих проблем, а також їх актуальності для територіальної громади міста Києва; правове обґрунтування необхідності прийняття рішення (з посиланням на конкретні положення і норми нормативно-правових актів, на підставі й на виконання яких підготовлено проект рішення); детальний опис цілей і завдань, очікуваних позитивних соціально-економічних та інших наслідків для територіальної громади від реалізації запропонованого проекту рішення; 2) додатки (якщо вони є).

Відповідно до п.п. 4, 5 ст. 23 Регламенту протягом трьох днів з дня реєстрації проекту рішення Київський міський голова або заступник міського голови - секретар Київради надає доручення щодо розгляду проекту рішення профільній постійній комісії, яка, враховуючи функціональну спрямованість постійних комісій, визначається профільною з попереднього розгляду відповідного проекту рішення, а також іншим постійним комісіям відповідно до їх функціональної спрямованості.

Після реєстрації проекту рішення управління адміністративного та господарського забезпечення Київської міської ради робить сканкопію проекту рішення Київради та додатків до нього, в той же день розміщує відповідні матеріали на офіційному веб-сайті Київради (www.kmr.gov.ua), а управління організаційного та документального забезпечення діяльності Київської міської ради направляє оригінал проекту рішення і його письмові копії для розгляду постійним комісіям Київради.

Частинами 7-12 ст. 21 Регламенту визначено, що постійні комісії Київради (окрім профільної) протягом чотирнадцяти днів з моменту реєстрації проекту рішення у комісії опрацьовують його та за результатами розгляду проекту рішення: 1) підтримують проект рішення Київради: 1.1) візують проект рішення без зауважень; 1.2) візують проект рішення із зауваженнями чи пропозиціями; 2) відхиляють проект рішення.

Зауваження чи пропозиції викладаються у висновку постійної комісії та направляються до профільної постійної комісії. Висловлені зауваження та пропозиції постійних комісій є обов'язковими для розгляду профільною постійною комісією Київради. У разі ненадходження до профільної постійної комісії письмової інформації про результати розгляду постійною комісією проекту рішення протягом встановленого цією частиною строку, проект рішення вважається погодженим такою постійною комісією. Профільна постійна комісія протягом тридцяти днів з моменту реєстрації проекту рішення у комісії опрацьовує його та за результатами розгляду проекту рішення: 1) підтримує проект рішення Київради: 1.1) візує проект рішення без зауважень; 1.2) візує проект рішення із зауваженнями чи пропозиціями; 2) за згодою суб'єкта подання направляє проект рішення на доопрацювання, в тому числі шляхом створення робочої групи постійної комісії для доопрацювання проекту рішення; 3) відхиляє проект рішення. У разі якщо профільна постійна комісія протягом встановленого строку не розглянула проект рішення, останній вважається погодженим профільною постійною комісією. У разі підтримання проекту рішення, а також висловлення зауважень та пропозицій до проекту рішення профільна постійна комісія направляє проект рішення для опрацювання до управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради, яке протягом чотирнадцяти днів: 1) погоджує проект рішення без зауважень (візує проект рішення); 2) надає правовий висновок щодо невідповідності проекту рішення чи його окремих положень вимогам законодавства, надає зауваження і рекомендації, зокрема рекомендації стосовно порядку розгляду проекту рішення. У разі якщо управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради протягом визначеного в цій частині строку не розглянуло проект рішення, останній вважається погодженим управлінням. Управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради після опрацювання проекту рішення повертає його до профільної постійної комісії Київради, або суб'єкту подання (у разі якщо суб'єкт подання самостійно направив проект рішення до управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради). Погоджений управлінням правового забезпечення діяльності Київради проект рішення Київської міської ради передається профільною комісією до управління організаційного та документального забезпечення діяльності Київської міської ради для попереднього формування проекту порядку денного пленарного засідання Київради. Правовий висновок управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради щодо невідповідності проекту рішення чи його окремих положень вимогам законодавства є обов'язковим для розгляду профільною постійною комісією на її найближчому засіданні. За результатами такого розгляду профільна постійна комісія приймає рішення або щодо внесення на розгляд Київради проекту рішення, або щодо відхилення проекту рішення.

Головуючий на пленарному засіданні не ставить на голосування пропозиції про включення до проекту порядку денного пленарного засідання проектів рішень Київради, які не розглянуті відповідно до вимог статті 23 цього Регламенту.

Правовим висновком № 08/230-2180 від 04.10.2017 Управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради, який було адресовано Голові постійної комісії Київради з питань містобудування, архітектури та землекористування, проект рішення було направлено на доопрацювання, оскільки до проекту не було додано документів, які б підтверджували порушення умов договору та земельного законодавства.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 34 Регламенту Київської міської ради, після пленарного засідання Київради управління організаційного та документального забезпечення діяльності Київської міської ради протягом семи робочих днів готує протокол та стенограму пленарного засідання Київради, які підписує головуючий на пленарному засіданні Київради. Протокол і стенограма пленарного засідання Київради є офіційними документами, що підтверджують процес обговорення і прийняття рішення Київрадою.

До проекту оскаржуваного рішення про розірвання договору оренди додано пояснювальну записку, за змістом якої, суб'єкт подання, в якості обґрунтування підстав для його прийняття, посилався на те, що такий проект підготовлений на підставі звернення деяких членів місцевої громади, діяльність якого, на їх думку, перешкоджає належній реалізації їх прав та інтересів на безпечне для життя і здоров'я, навколишнє середовище, суперечить їх інтересам, а також підвищує соціальну напругу у мікрорайоні.

Питання розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного з позивачем, з підстав порушення останнім умов договору щодо строків забудови земельної ділянки взагалі на даному засіданні відповідача не піднімалось та не обговорювалось.

Позивач вказує, що жодний депутат чи комісія Київської міської ради не доповідали про порушення орендарем умов договору та необхідність розірвання договору на підставі п. 3.1 договору оренди. В стенограмі пленарного засідання від 20.09.2018 року відображено, що договір земельної ділянки від 25.01.2005 (хоча насправді 06.04.2004) було розірвано з підстав невдоволення деяких громадян через забудову земельної ділянки та необхідність надання цій земельній ділянці статусу скверу.

При цьому, суд першої інстанції правомірно відхиляє як необґрунтовані заперечення відповідача, якими він частково обґрунтовує апеляційну скаргу, щодо відсутності порушення Регламенту, оскільки 24.11.2017 на засіданні постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування було повторно розглянуто проект рішення "Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 25.01.2005 № 72-6-00245, укладеного між Київською міською радою та ТОВ "АРГУМЕНТ ВВ" для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу на просп. Повітрофлотському, 11-13 у Солом'янському районі м. Києва" та за результатами його розгляду прийнято висновок, яким відхилено зауваження, викладені у правовому висновку управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради від 04.10.2017 № 08/230-2180.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне заначити наступне.

З аналізу норм договору оренди земельної ділянки 06.04.2004 вбачається, що п. 7.3. узгоджено підстави розірвання договору в односторонньому порядку, за ініціативою орендодавця, в разі невиконанням інших умов цього договору, проте не передбачена така умова розірвання договору оренди, як незавершення забудови земельної ділянки в строки встановлені проектною документацією на будівництво, а іншими умовами договору також не передбачено такої підстави.

У суді апеляційної інстанції представник скаржника підтвердив, що підставою для прийняття рішення Київською міською радою слугувало незавершення забудови земельної ділянки.

До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 291 Господарського кодексу України одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У ст. 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов'язок кожної зі сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

З огляду на викладене позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргумент ВВ" є обґрунтованими та такими, які вірно задоволенні судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі № 910/3111/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Київської міської ради, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції та до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Київської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі № 910/3111/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на Київську міську раду.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2019 року у справі № 910/3111/19 - без змін.

Матеріали справи № 910/3111/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

К.В. Тарасенко