ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2019 р. Справа№ 910/4228/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Майданевича А.Г.

при секретарі: Добрицька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Пантюшева Н.М.;

від відповідача: Костенко І.А.; Онупрієнко А.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 року (повний текст рішення складено 08.07.2019)

у справі №910/4228/19 (суддя Князьков В.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО"

про стягнення 631 800,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО" про стягнення 631 800,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором № Л/Е-18972/НЮ від 12.10.2018 в частині виконання робіт у встановлений договором строк, а саме до 31.12.2018, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтермомонтаж-Енерго" про стягнення 631 800,00 грн. задоволено частково, стягнуто 18 611,44 грн. штрафу та 11 432,74 грн. пені. В решті частині позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що штрафні санкції відповідно до умов договору нараховуються виходячи з суми вартості робіт, вказаної у додатку № 1 до Договору, у розмірі 265 877,68 грн, а не з 4 050 000,00 грн, як вказує позивач.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/4228/19 від 26.06.2019 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що предметом спірного договору є виконання робіт по об`єкту «Технічне переоснащення тягової підстанції Ясениця», а тому позивач не доручав, а відповідач не мав обов`язку купляти та передавати позивачу будь-яке обладнання, устаткування, матеріали. Також, суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, що вірною датою закінчення прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань є 12.02.2019 та невірно визначив базу нарахування штрафних санкцій, виходячи з суми власне робіт, а не договірної ціни, що є порушенням ч. 1 ст. 839 ЦК України, ч. 3 ст. 843 ЦК України, ч. ч. 1 - 3 ст. 844 ЦК України та умов договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/4228/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча суддя; судді - Сітайло Л.Г., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/4228/19 та призначено справу до розгляду на 26.09.2019.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

12.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (найменування змінено на Акціонерне товариство "Українська залізниця") (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО" (підрядник) укладено договір № Л/Е-18972/НЮ (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується за власний рахунок виконати у встановлений строк роботи по об`єкту "Технічне переоснащення тягових підстанцій Ясениця (Заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)", а замовник зобов`язаний після затвердження акту здачі-приймання робіт, прийняти надані роботи і оплатити підряднику їх вартість відповідно до умов цього договору.

За умовами пунктів 1.2-1.4 Договору зміст та обсяги робіт по договору визначаються договірною ціною по об`єкту "Технічне переоснащення тягових підстанцій Ясениця (Заміна вимикачів, роз`єднувачів ПО кВ, ТС-110)" (Додаток № 1).

Обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника.

Місце виконання робіт по об`єкту: Львівська обл., Старосамбірський район, с.Ясениця-Замкова, вул. Центральна, 191а.

Відповідно до пункті 3.1, 3.2 Договору, загальна вартість договору визначається Договірною ціною (Додаток 1), який є невід`ємною частиною договору і становить 4 050 000,00 грн (з ПДВ). Ціна Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Згідно з пунктом 4.1 Договору строк виконання робіт по об`єкту становить 80 днів і визначається Календарним планом виконання робіт (Додаток № 2), передбачених Договором, який є невід`ємною частиною Договору. Датою завершення виконання робіт вважається дата їх прийняття Замовником (п. 4.2 Договору).

Згідно з положеннями пунктів 5.1-5.5 Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються в наступному порядку:

Розрахунки між сторонами проводяться в національній валюті України в гривні в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником на підставі документів про фактичні обсяги поставки обладнання, виконаних робіт та їх вартість:

- накладна на обладнання;

- акт приймання виконаних будівельних робіт (типова форма КБ-2в);

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (типова форма КБ-3).

Типові форми КБ-2в та КБ-3 складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє вказані документи і, в разі відсутності зауважень, підписує їх.

Розрахунки за виконані роботи здійснюються протягом 30 банківських днів з дати підписання сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), (але не раніше дати реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Як визначено у пунктах 6.1-6.5 Договору, підрядник зобов`язаний до початку виконання робіт перевірити проектну документацію, її комплектність та відповідність установленим вимогам. У разі виявлення невідповідності проектної документації підрядник повідомляє про це Замовника.

Виконані роботи приймаються замовником поетапно на підставі належним чином складених та оформлених підрядником типових форм КБ-2в та КБ-3, які підписуються уповноваженими представниками замовника та підрядника (від замовника - начальник підрозділу "Служба електропостачання", начальник підрозділу "Самбірська дистанція електропостачання", від підрядника - директор Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО").

Якщо при прийнятті виконаних робіт замовником виявлені допущені у роботі відступи від умов договору або інші недоліки, він має заявити про них підряднику.

При наявності зауважень або виявленні недоліків замовник складає двосторонній Акт, в якому перераховуються недоліки і вказуються терміни їх усунення. Підрядник протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання даного Акту зобов`язаний підтвердити свою згоду щодо усунення виявлених недоліків або надіслати обґрунтовану відмову. Усунення недоліків проводиться за рахунок Підрядника протягом 30 (тридцяти) робочих днів.

Підрядник до підписання типової форми КБ-2в надає замовнику відповідні документи, що підтверджують якість використаних матеріальних ресурсів (сировина, будівельні матеріали, вироби, устаткування), а також документи, що підтверджують відповідність поставленого обладнання.

Замовник зобов`язаний до початку робіт надати підряднику місце для проведення робіт, забезпечити можливість вільного і безперешкодного доступу до місця виконання робіт працівникам підрядника. (п. 7.1 Договору)

У пункті 11.2 Договору сторони погодили, що за порушення термінів виконання робіт, визначених Договором, Підрядник сплачує пеню в розмірі 0,1% від вартості своєчасно не виконаних робіт за Договором за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Договір набирає чинності з моменту його підписання двома сторонами та діє до 31.12.2018, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань сторонами (п. 16.1 Договору).

Відповідно до Додатку №1 до Договору договірна ціна складається з вартості будівельних робіт на суму 265 877,68 грн та вартості устаткування на суму 3 784 122,32 грн.

У Додатку № 2 "Календарний план виконання робіт" до Договору сторони погодили строк виконання робіт по об`єкту "Технічне переоснащення тягових підстанцій Ясениця (Заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)" до 31.12.2018.

На виконання умов Договору відповідачем було передано позивачу обладнання, а саме:

згідно з видатковою накладною № 1022 від 05.12.2018, товарно-транспортною накладною № Р1022 від 05.12.2018 та актом прийому-передачі обладнання від 05.12.2018 передано обладнання - трансформатор напруги НКФ-110 ІІ УХЛ1, вартістю 1 053 924,34 грн;

згідно з видатковою накладною № 1026 від 10.12.2018, товарно-транспортною накладною № Р1026 від 10.12.2018 та актом прийому-передачі обладнання від 10.12.2018 передано обладнання - елегазовий вимикач 3AP1FG, вартістю 2 728 411,20 грн.

05.12.2018 та 10.12.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО" виписано та відправлено до автоматизованої системи "Єдине вікно подання електронних декларацій" ДФС України відповідні податкові накладні.

28.12.2018 представниками підрядника і замовника складено акт приймання-передачі устаткування до монтажу, за змістом якого замовником передано монтажній організації - Товариству з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО" устаткування для монтажу на об`єкті "Тягова підстанція ЕЧЕ-25 Ясениця".

Платіжними дорученнями № 1521646 від 16.01.2019 на суму 1 053 924,34 грн та № 1521672 від 16.01.2019 на суму 2 728 411,20 грн підтверджується, що позивачем було оплачено вартість отриманого ним устаткування в повному обсязі.

Листом вих. № 34-1/02-19 від 13.02.2019 відповідач повідомив позивача про завершення виконання робіт, у тому числі, по об`єкту "Технічне переоснащення тягових підстанцій Ясениця (Заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)", у зв`язку з чим направив для узгодження та підписання документи згідно з переліком.

Листом вих. № Е-6/899 від 14.03.2019 позивач повідомив відповідача про припинення нарахування штрафних санкцій за Договором з 13.02.2019.

29.03.2019 позивачем підписано акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма Кб-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3).

Спір у даній справі виник у зв`язку з несвоєчасним, як вказує позивач, виконанням відповідачем своїх зобов`язань з виконання будівельних робіт у строки, визначені календарним планом, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення штрафних санкцій за порушення негрошового зобов`язання, нрахованих за період з 01.01.2019 по 28.03.2019 на загальну суму 631 800,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу вимог ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч. 2 ст. 875 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до Додатку №1 до Договору договірна ціна складається з вартості будівельних робіт на суму 265 877,68 грн та вартості устаткування на суму 3 784 122,32 грн.

Відповідно до статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Так, у додатку № 2 "Календарний план виконання робіт" до Договору сторони погодили строк виконання робіт по об`єкту "Технічне переоснащення тягових підстанцій Ясениця (Заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)" до 31.12.2018.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріалами справи підтверджується що відповідачем без прострочення передано позивачу устаткування - трансформатор напруги НКФ-110 ІІ УХЛ1, вартістю 1 053 924,34 грн та елегазовий вимикач 3AP1FG, вартістю 2 728 411,20 грн.

Вказані первинні документи підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень і заперечень, а також скріплені печатками підприємств.

Платіжними дорученнями № 1521646 від 16.01.2019 на суму 1 053 924,34 грн та № 1521672 від 16.01.2019 на суму 2 728 411,20 грн підтверджується факт оплати замовником отриманого ним устаткування в повному обсязі.

В подальшому, 28.12.2018 позивач передав устаткування Товариству з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО" для монтажу, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі устаткування для монтажу.

В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, в обумовлений договором строку відповідач не виконав роботи з монтажу обладнання, чим порушив умови договору.

Відповідачем не доведено належними та достатніми доказами в порядку статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України неможливість виконання передбачених Договором будівельних робіт після отримання від позивача обладнання, а саме з 28.12.2018 по 31.12.2018.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було зазначено вище, лише 13.02.2019 відповідачем було направлено позивачу лист № 34-1/02-19 від 13.02.2019 "Щодо закінчення робіт", у якому повідомив про завершення повністю станом на 03.02.2019 робіт по об`єкту "Технічне переоснащення тягових підстанцій Ясениця (Заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)".

Листом вих. № Е-6/899 від 14.03.2019 позивач повідомив відповідача про припинення нарахування штрафних санкцій за Договором з 13.02.2019.

Так, як вірно зазначає апелянт, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) та акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) були підписані позивачем 29.03.2019.

В той же час, пунктом 4.2. договору передбачено, що датою завершення виконання робіт вважається дата їх прийняття замовником.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо ухилення замовника від прийняття виконаної роботи спричинило зміну строку здачі роботи, вважається, що право власності на виготовлену (перероблену) річ перейшло до замовника у момент, коли мало відбутися її передання.

Згідно з ч. 1 ст. 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Оскільки акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідку про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 було направлено відповідачем для підписання позивачу та прийнято останнім 13.02.2019, у зв`язку з чим самим позивачем повідомлено відповідача про припинення нарахування штрафних санкцій за невиконані роботи з 13.02.2019, тобто, фактично підтверджено виконання зобов`язань, заперечень щодо виявлення недоліків під час прийняття вказаних робіт позивачем не заявлено, а тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що вірною датою закінчення прострочення виконаних робіт є 12.02.2019.

Включення позивачем у період нарахування штрафних санкцій 30-денного строку на усунення недоліків, встановленого пунктом 6.4 Договору, є необґрунтованим, оскільки доказів виявлення таких недоліків при прийнятті виконаних робіт та заявлення про них відповідачу в порядку пунктів 6.3, 6.4 Договору надано не було.

З цих підстав надана позивачем копія документа під назвою "Зауваження до актів виконаних робіт по об`єкту "Технічне переоснащення тягових підстанцій Ясениця (Заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)" судом першої інстанції правомірно не прийнята до уваги.

Статтями 193, 199 ГК України, частиною 1 статті 216 ЦК України передбачено, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

Заходами відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій передбачено частиною 1 статті 216 та частиною 1 статті 546 ЦК України.

Згідно зі статтями 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 11.2 Договору сторони погодили, що за порушення термінів виконання робіт, визначених договором, підрядник сплачує пеню в розмірі 0,1% від вартості своєчасно не виконаних робіт за договором за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Тобто, сторонами у договорі було визначено розмір штрафних санкцій у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Суд зазначає, що чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Заборона на застосування пені та штрафу прямо не випливає з закону чи із суті відносин сторін, що дозволяє здійснити відповідне врегулювання у договорі.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України, а одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить приписам статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Зокрема, такий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 27.04.2012 р. № 3-24гс12, від 09.04.2012 р. №3-88гс11, від 06.11.2013 р. № 116цс13.

Як вбачається з пункту 11.2 договору, сторонами було визначено розмір штрафних санкцій у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, у календарному плані виконання робіт (Додаток № 2 до Договору) сторони передбачили граничний строк виконання робіт - 31.12.2018. При цьому, зі змісту Договору вбачається, що виконання робіт включає в себе етап поставки обладнання та етап його встановлення (монтажу) на об`єкті, строки виконання яких окремо за кожним етапом Договором не визначені.

Як було встановлено вище, відповідач виконані роботи в частині поставки обладнання виконав вчасно, оскільки поставив його у грудні 2018 року, однак, прострочив виконання робіт в частині монтажу такого обладнання.

Враховуючи умови договору, вимоги ст. ст. 837, 839, 840, ч. 3 ст. 843 Цивільного кодексу України, а також те, що предметом цього позову є стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання робіт, а не передання обладнання (строку передання якого договором не встановлено, та яке фактично було передано за видатковими накладними до закінчення строку виконання робіт у грудні 2018 року), а тому правомірним є висновок суду першої інстанції, що нарахування штрафних санкцій повинно відбуватись виходячи з суми вартості робіт, вказаної у Додатку № 1 до Договору, у розмірі 265 877,68 грн, а не з загальної вартості договору у розмірі 4 050 000,00 грн, як вказує позивач.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 04.04.2019 у справі № 904/4641/17.

При цьому, є недоречним є посилання позивача на правові висновки Верховного Суду, викладені у справах № 914/774/17, № 914/775/17, адже у цих справах Верховний Суд виходив з інших фактичних обставин справи, встановлених господарськими судами, ніж ті, що встановлені у цій справі.

Колегія суддів, перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок пені за період з 01.01.2019 по 12.02.2019 (43 дні) на суму 265 877,68 грн, погоджується з ним та вважає його вірним, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 11 432,74 грн.

Також колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розрахунком штрафу, виходячи з вартості робіт у розмірі 265 877,68 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума штрафу у розмірі 18 611,44 грн (265 877,68 грн х 7 % = 18 611,44 грн).

Щодо доводів позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, матеріального права (ст. 838 ЦК України, ч. 1 ст. 839 ЦК України, ч. 3 ст. 843 ЦК України, ч. ч. 1 - 3 ст. 844 ЦК України), п.п. 1.1, 3.1, 8.1. договору, неправильного тлумачення ст. 837 ЦК України, то необхідно зазначити, що судом першої інстанції було правильно застосовано ті норми матеріального і процесуального права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, а незгода позивача з рішенням суду першої інстанції не може свідчити про порушення цими судом вказаних позивачем норм матеріального, процесуального права чи неправильне тлумачення ст. 837 ЦК України чи умов договору.

Стосовно розподілу судових витрат у суді першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вірні висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд даної справи у суді першої інстанції в розмірі 450,66 грн. Інша частина сплаченого судового збору в сумі 9 026,34 грн залишається за позивачем.

В той же час, відповідачем було подано заяву про понесення ним витрат на професійну правничу допомогу згідно з договором на надання правової допомоги № б/н від 18.04.2019, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО" та адвокатом Костенко І.А.

Відповідно до ст. 126 Господарського кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представником відповідача було надано ордер серії КС № 525519 на надання правової допомоги, виданий 23.04.2019 на ім`я адвоката Костенко І. А. та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6290/10, виданого 08.12.2017 Радою адвокатів Київської області.

На підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу на суму 13 700,00 грн адвокатом подано до суду копію платіжного доручення № 205 від 23.04.2019, розрахунок витрат на послуги адвоката від 22.04.2019.

Твердження апелянта, що платіжне доручення № 205 від 23.04.2019 не відповідає вимогам Закону України «Про платіжне системи та переказ коштів в України», оскільки у вказаному документі не міститься посилання про надання юридичної допомоги у даній справі, є необґрунтованим, оскільки в призначені платежу у платіжному дорученні № 205 від 23.04.2019 міститься посилання на договір про надання правової допомоги від 18.04.2019.

Відповідно до частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З огляду на ступінь складності справи, предмет та ціну позову, надані докази, враховуючи об`єм проведеної адвокатом роботи, судом першої інстанції правомірно встановлено, що витрати у сумі 13 048,52 грн. є співрозмірними та пропорційними позовним вимогам, які були задоволені судом першої інстанції та відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

У частині 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, судом першої інстанції було правомірно здійснено зустрічне зарахування судових витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу та відповідачу, внаслідок якого було правомірно вирішено стягнути з позивача на користь відповідача різницю в сумі 12 597,86 грн (13 048,52 грн - судовий збір 450,66 грн = 12 597,86 грн).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Рішення місцевого господарського суду прийняте з додержанням вимог матеріального і процесуального права, з дотриманням передбачених ч. 3 ст. 6 ЦК України принципів справедливості, добросовісності, розумності.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 26.06.2019 року у справі № 910/4228/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 року у справі № 910/4228/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 року у справі № 910/4228/19 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/4228/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 02.10.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Л.Г. Сітайло

А.Г. Майданевич