ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019м. ДніпроСправа № 904/1635/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. , розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "УКРОРГСИНТЕЗ" (01133, м. Київ, вулиця Євгена Коновальця, буд. 29; ідентифікаційний код 31607028)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Потоки" (49074, м. Дніпро, вул. Байкальська, буд. 9; ідентифікаційний код 40832205)

про стягнення 132 989 грн. 41 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "УКРОРГСИНТЕЗ" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№1675/19 від 22.04.2019р.), в якій просить прийняти позовну заяву та розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Потоки" 132 989 грн. 41 коп., що складає 92 539 грн. 81 коп. - пені, 10 590 грн. 33 коп. - 3% річних та 28 859 грн. 27 коп. - інфляції із суми заборгованості за весь час прострочення в оплаті за продукцію, поставлену відповідно до умов Договору від 20.02.2018р. №200218.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору від 20.02.2018р. №200218 в частині дотримання строків оплати за поставлений товар, передбачених пунктом 2.3 договору.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.05.2019р. (суддя Соловйова А.Є.) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "УКРОРГСИНТЕЗ" (01133, м. Київ, вулиця Євгена Коновальця, буд. 29; ідентифікаційний код 31607028) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Потоки" (49074, м. Дніпро, вул. Байкальська, буд. 9; ідентифікаційний код 40832205) про стягнення 132 989 грн. 41 коп. - залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме надати докази сплати судового збору у встановленому розмірі (доплатити 192 грн. 10 коп.) та порядку.

Позивачем подано клопотання (вх.№21660/19 від 16.05.2019р.), відповідно до якого було усунуто недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 02.05.2019р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2019р. (суддя Соловйова А.Є.) відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.06.2019р. о 12:00 год.

Відповідач у відзиві (вх.№25149/19 від 06.06.2019р.) на позовну заяву по справі №904/1635/19 просить в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "УКРОРГСИНТЕЗ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Потоки" про стягнення пені в розмірі 92 539 грн. 81 коп. відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що: - відсутнє будь-яке посилання щодо періоду, за який необхідно брати облікову ставку НБУ з метою проведення розрахунку суми пені; - між сторонами не узгоджено договірне нарахування пені, а іншим законодавчим актом її розмір не встановлений; - нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане; - у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; - відповідач в повній мірі виконав умови викладені в гарантійних листах, тобто в повному обсязі ним вжито заходів направлених на своєчасне виконання свого обов`язку щодо сплати товару до звернення позивача до суду, що вказує на добросовісність поведінки відповідача; - позивач звернувся до суду майже через рік з моменту виникнення у нього відповідного права, що свідчить про те, що позивач своїм зволіканням із зверненням до суду, свідомо нарощував суму штрафних санкцій.

Позивач у клопотанні (вх.№25420/19 від 07.06.2019р.) про відкладення розгляду справи, просить відкласти розгляд справи №904/1635/19 на іншу дату, окрім 12.06.2019р. та 20.06.2019р., у зв`язку з участю представника позивача у інших судових засіданнях, а також повідомив суд, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "УКРОРГСИНТЕЗ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Потоки" намагаються досягти примирення та мирним шляхом вирішити дане питання.

У зв`язку з перебуванням судді Соловйової А.Є. у тривалій відпустці, на підставі пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2019р. №1185 призначено повторний автоматичний розподіл справи №904/1635/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2019р. вказану справу передано для розгляду судді Загинайко Т.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2019р. прийнято справу №904/1635/19 до провадження судді Загинайко Т.В. для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач у письмових поясненнях (вх.№37470/19 від 19.08.2019р.) по справі №904/1635/19 (з урахуванням Ухвали від 29.07.2019р. про прийняття справи №904/1635/19 до провадження суддею Загинайко Т.В.) просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що: - твердження відповідача щодо відсутності будь-якого посилання щодо періоду, за який необхідно брати облікову ставку НБУ з метою проведення розрахунку суми пені не відповідає дійсності, оскільки на 4 та 5 сторінках позовної заяви міститися інформація, відповідно до якої позивачем чітко наведено період, за який необхідно брати облікову ставку НБУ з метою проведення розрахунку суми пені та розмір подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент проведення такого розрахунку; - сторонами узгоджено договірне нарахування пені та її розмір; - відповідач порушив і строки оплати, які встановлені умовами Договору від 20.02.2018р. №200218, і строки, які гарантував гарантійними листами.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України cуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2019р. Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/521/19 (суддя Панна С.П.) було видано Судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Потоки" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче підприємство "Укроргсинтез" 60 000 грн. 00 коп. - основної суми заборгованості, 70 344 грн. 10 коп. -пені, 12 214 грн. 63 коп. - 3% річних та 29 686 грн. 42 коп. втрат від інфляції та 192 грн.10 коп. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2019р. у справі №904/512/19 було скасовано судовий наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2019р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Потоки" (49074, м.Дніпро, вул. Байкальська, б.9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче підприємство "Укроргсинтез" 60 000 грн. 00 коп. - основної суми заборгованості, 70 344 грн. 10 коп. -пені, 12 214 грн. 63 коп. - 3% річних та 29 686 грн. 42 коп. втрат від інфляції та 192 грн.10 коп. - судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи 20.02.2018р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "УКРОРГСИНТЕЗ", як постачальником, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Потоки", як замовником, було укладено Договір №200218 (далі - Договір, а.с. 13 - 14), відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених Договором, постачальник зобов`язується передати у встановлений строк у власність замовника товар в асортименті, кількості та за цінами, що наводяться в специфікації(ях), що є Додатком до цього Договору і є його невід`ємною частиною, а замовник зобов`язується оплатити цей товар та прийняти його.

Відповідно до пункту 10.1 Договору Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2018р., але у будь якому разі до повного виконання своїх обов`язків обома сторонами за цим Договором.

Згідно з пунктом 10.2 Договору закінчення дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його чинності.

Ціна та вартість товару зазначаються в специфікаціях у гривнях, в тому числі ПДВ; загальна вартість товару, що постачається за цим Договором, складається із вартості товару, зазначеної у всіх специфікаціях до цього Договору у тому числі ПДВ; замовник здійснює оплату вартості товару в наступному порядку: передоплата 60% протягом 3 (трьох) банківських днів від дати підписання специфікації; разом із підписаною специфікацією замовник отримує розрахунок на оплату за товар; оплата 40% вартості товару (що разом з передоплатою за 2.3.1 складає 100% вартості товару) протягом 3 (трьох) банківських днів від дати відвантаження товару постачальником (пункти 2.1 - 2.3.2 Договору).

Відповідно до пункту 3.1 Договору товар має бути поставлений замовником впродовж терміну, вказаного у відповідній специфікації, з моменту отримання постачальником попередньої оплати, зазначеної в розділі 2 цього Договору.

20.02.2018р. між позивачем та відповідачем було підписано специфікацію №2 (додаток №2 до Договору на суму 827 964 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 137 994 грн. 00 коп. (а.с. 15 - 20).

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 827 964 грн. 00 коп., що підтверджується видатковими накладними від 22.05.2018р. №1842 на суму 154 350 грн. 00 коп. та від 04.06.2018р. №2028 на суму 673 614 грн. 00 коп., довіреностями від 04.06.2018р. №427 та від 22.05.2018р. №388, товарно-транспортними накладними від 22.05.2018р. №Р1842 від 22.05.2018р. та від 04.06.2018р. №Р2028 (а.с. 21 - 27).

Відповідно до пункту 6.1 Договору якщо інше не застережене цим Договором або не узгоджено сторонами у додатковій угоді або специфікації до цього договору, усі розрахунки і платежі за Договором здійснюються між замовником і постачальником у строки, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Отже, за поставлений позивачем товар відповідач повинен був здійснити передоплату 60% вартості товару у сумі 496 778 грн. 40 коп. у строк до 23.02.2018р. (включно), а 40% вартості товару у розмірі 331 185 грн. 60 коп. оплатити до 07.06.2018р. (включно).

Відповідач у листі б/н та б/д просив відповідача здійснити поставку товару, у тому числі згідно специфікації №2 до Договору, та гарантував оплату товару за специфікацією №2 провести до 31.07.2018р. (а.с. 40)

Крім того, відповідач у листі від 10.08.2018р. .№186 зазначає, що згідно Договору на суму заборгованості 645 167 грн. 60 коп. гарантує оплату на суму 96 775 грн. 14 коп. до 30.09.2018р., на суму 182 797 грн. 48 коп. до 30.10.2018р. на суму 182 797 грн. 48 коп. до 30.11.2018р. та на суму 182 797 грн. 48 коп. до 31.12.2018р. (а.с. 41).

Як вбачається, з матеріалів справи відповідач відповідач за отриманий товар розрахувався перед позивачем з порушенням термінів оплати, а саме: 60% вартості товару у сумі 496 778 грн. 40 коп. та 40% вартості товару в сумі 331 185 грн. 60 коп., про що свідчать платіжні доручення:

- від 23.02.2018р. №1306 на суму 99 946 грн. 40 коп. (а.с. 66);

- від 21.03.2018р. №324 на суму 50 000 грн. 00 коп. (а.с. 63);

- від 22.03.2018р. №1428 на суму 50 000 грн. 00 коп. (а.с. 64);

- від 26.10.2018р. №2559 на суму 95 775 грн. 00 коп. (а.с. 60);

- від 20.11.2018р. №2870 на суму 48 392 грн. 00 коп. (а.с. 59);

- від 21.11.2018р. №2886 на суму 50 000 грн. 00 коп. (а.с. 58);

- від 22.11.2018р. №2896 на суму 50 000 грн. 00 коп. (а.с. 57);

- від 27.11.2018р. №2968 на суму 50 000 грн. 00 коп. (а.с. 55);

- від 27.11.2018р. №2986 на суму 50 000 грн. 00 коп. (відповідачем не спростовується, матеріали справи не містять);

- від 28.11.2018р. №2994 на суму 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 54);

- від 30.11.2018р. №3004 на суму 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 53);

- від 30.11.2018р. №3038 на суму 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 52);

- від 03.12.2018р. №3044 на суму 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 51);

- від 04.12.2018р. №3052 на суму 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 50);

- від 07.12.2018р. №3120 на суму 30 000 грн. 00 коп. (а.с. 49);

- від 12.12.2018р. №3176 на суму 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 48);

- від 12.12.2018р. №3180 на суму 10 000 грн. 00 коп. (а.с. 47);

- від 13.12.2018р. №3231 на суму 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 46);

- від 22.12.2018р. №3333 на суму 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 45);

- від 26.12.2018р. №3350 на суму 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 44);

- від 04.01.2019р. №3444 на суму 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 43);

- від 12.02.2018р. №299 на суму 60 000 грн. 60 коп. (а.с. 42).

Згідно пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Таким чином, відповідач за прострочення оплати повинен був сплатити пеню, 3% річних та інфляційні нарахування.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до пункту 7.1 Договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з Договору (надалі іменується "порушення Договору"), сторона несе відповідальність, визначену цим Договором; у випадках, не передбачених цим Договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 7.2 Договору порушення Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом Договору.

У разі затримки постачальником поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником/у разі порушення замовником строку оплати товару, винна сторона сплачує другій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару/несплаченої вартості за товар за кожен день затримки поставки/оплати (пункт 7.5 Договору).

Отже, з урахуванням частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, кінцевим терміном нарахування пені за прострочення оплати 60% вартості товару є 23.08.2018р. (шість місяців з моменту (23.02.2018р.), коли зобов`язання мало бути виконано, а кінцевим терміном нарахування пені за прострочення оплати 40% вартості товару є 07.12.2018р. (з моменту 07.06.2019р.).

Таким чином, після перерахунку пеня за прострочення сплати 60% вартості товару становить 26 684 грн. 17 коп. (з 26.05.2018р. по 23.08.2018р.), а за прострочення 40% вартості товару - 37 400 грн.21 коп. (з 11.08.2018р. по 07.12.2018р.), а разом 64 084 грн. 38 коп. (за загальний період з з 26.05.2018р. по 07.12.2018р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, згідно розрахунку інфляційні нарахування становлять 28 859 грн. 27 коп. (за загальний період з квітня 2018р. по грудень 2018р.), а річні після перерахунку 9 790 грн. 32 коп. (за загальний період з 08.06.2018р. по 11.02.2019р.), у тому числі річні за прострочення 60% вартості товару - 4 520 грн. 29 коп. (з 23.05.2018р. по 26.11.2018р.), а за прострочення 40% вартості товару - 5 270 грн. 03 коп. (з 08.06.2018р. по 11.02.2019р.).

Що стосується заявленого відповідачем зменшення розміру пені, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Як вбачається відповідачем було виконано зобов`язання щодо оплати за отриманий товар у повному обсязі, тому враховуючи ступінь виконання відповідачем зобов`язань по оплаті за отриманий товар вважає за можливе зменшити розмір пені на 30%, у зв`язку з чим пеня становить 44 859 грн. 07 коп. (64 084 грн. 38 коп. х 30%).

При цьому суд не погоджується з думкою відповідача щодо неузгодження у Договорі розміру пені, оскільки умовами укладеного між сторонами Договору передбачено щодо несвоєчасної оплати вартості товару пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченої вартості за товар за кожен день затримки оплати. Тобто нарахування пені за кожен день затримки і передбачає розмір подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період такої затримки.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За приписами частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

За вимогами пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати у розмірі 1 836 грн. 38 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "УКРОРГСИНТЕЗ" (01133, м. Київ, вулиця Євгена Коновальця, буд. 29; ідентифікаційний код 31607028) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Потоки" (49074, м. Дніпро, вул. Байкальська, буд. 9; ідентифікаційний код 40832205) про стягнення 132 989 грн. 41 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Потоки" (49074, м. Дніпро, вул. Байкальська, буд. 9; ідентифікаційний код 40832205) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "УКРОРГСИНТЕЗ" (01133, м. Київ, вулиця Євгена Коновальця, буд. 29; ідентифікаційний код 31607028) 44 859 (сорок чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 07 коп. - пені, 28 859 (двадцять вісім тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 27 коп. - інфляційних нарахувань, 9 790 (дев`ять тисяч сімсот дев`яносто ) грн. 32 коп. - річних та 1 483 (одна тисяча чотириста вісімдесят три) грн. 97 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

27.09.2019р.