ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року Справа № 915/1496/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Миколаївського обласного центру зайнятості (вул. Нікольська, 68, м. Миколаїв,54001, ідентифікаційний код 03491441) в особі Березнегуватської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості (вул. 1 Травня, 109, смт. Березнегувате, Миколаївська область, 56203, ідентифікаційний код 42266455)

до відповідача: Березнегуватського дошкільного навчального закладу №1 "Сонечко" (вул. Кузьменка, 136, смт. Березнегувате, Миколаївська область, 56203, ідентифікаційний код 36743663)

про: стягнення суми боргу, виплаченого матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю), -

за участі представників учасників справи:

від позивача: Колісниченко Н.О., згідно довіреності

від відповідача: не з`явився,

встановив:

27.05.2019 на адресу господарського суду Миколаївської області надійшла позовна заява №58-01-44/01 від 23.05.2019 Миколаївського обласного центру зайнятості в особі Березнегуватської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості до Березнегуватського дошкільного навчального закладу №1 "Сонечко" про стягнення суми боргу, виплаченого матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю).

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1496/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Предметом спору у даній справі є спірні правовідносини, що виникли з обов`язку роботодавця повернути Фонду загальнообов`язкового соціального страхування України на випадок безробіття суми виплаченого матеріального забезпечення, виплаченої ОСОБА_1 у зв`язку з поновленням її на роботі за рішенням суду на підставі частини четвертої статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Ухвалою суду від 31.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 01.07.2019, судом встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті справи.

24.06.2019 відповідачем подано суду клопотання за вих. №43/01-27 від 19.06.2019 про розгляд справи без участі представника відповідача, повідомлено про відсутність заперечень по справі та прохання врахувати при винесені рішення, що установа відповідача є неприбутковою установою комунальної власності.

01.07.2019 судом постановлено ухвалу, яку внесено до протоколу судового засідання, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, відкладення розгляду справи на 09.09.2019, про що повідомлено відповідача ухвалою суду від 01.07.2019.

01.08.2019 позивачем подано суду клопотання за вих. №5801-16/616 від 29.07.2019 про доручення до матеріалів справи письмових доказів, а саме: завірених копій платіжних доручень та відомостей виплат за видами забезпечення за грудень 2017 року - серпень 2018 року.

Ухвалою суду від 09.09.2019, яку внесено до протоколу судового засідання, судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 24.09.2019, про що повідомлено відповідача ухвалою суду від 09.09.2019.

Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався.

Відповідно до ст. 42 ГПК України, участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.

Явка представника відповідача у судове засідання, призначене на 24.09.2019, не визнавалась судом обов`язковою, про наявність у відповідача доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути справу, суду не повідомлялося.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі, зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Представник позивача у судовому засіданні 24.09.2019 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

На підставі ст. 240 ГПК України, у судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

В ч. 1 ст. 5 ГПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Як визначено статтею другою Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до Положення про державну службу зайнятості, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.12.2016 № 1543, державна служба зайнятості є централізованою системою державних установ, діяльність якої спрямовується та координується Міністерством соціальної політики України.

Служба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів

України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України та Міністерства соціальної політики України, рішеннями правління Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2014 № 90 «Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення» до внесення змін до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» державна служба зайнятості продовжує виконувати завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду, визначені Законами України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення».

З жовтня 2016 року відповідно наказу Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 26.10.2016 № 194 «Про реорганізацію базових центрів зайнятості Миколаївської області» розпочата процедура реорганізація базових центрів зайнятості Миколаївської області, у тому числі Березнегуватського районного центру зайнятості, шляхом приєднання до Миколаївського обласного центру зайнятості (далі -Миколаївський ОЦЗ), який є правонаступником майна, прав та обов`язків базових центрів зайнятості.

У зв`язку з цим, наказом Миколаївського ОЦЗ від 08.11.2016 № 285 «Про заходи у зв`язку з припиненням юридичних осіб» були призначені голови комісій з припинення юридичних осіб у кожному базовому центрі зайнятості Миколаївської області, у тому числі у Березнегуватському районному центрі зайнятості, з повідомленням про дані управлінські заходи державного реєстратора.

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються (ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.05.2019 діяльність Березнегуватського районного центру зайнятості припинено (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 4000133) та приєднано до Миколаївського обласного центру зайнятості (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 9016760).

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, Миколаївський обласний центр зайнятості прийняв на себе все майно, права та обов`язки Березнегуватського районного центру зайнятості.

Відповідно до Положення про Миколаївський обласний центр зайнятості, затвердженого наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 15.06.2017 № 80, Миколаївський обласний центр зайнятості є юридичною особою публічного права, неприбутковою державною установою, підпорядкованою та підзвітною Державній службі зайнятості (Центральному апарату).

Згідно з наказом Миколаївського ОЦЗ від 12.04.2018 № 92-23 «Про створення філій Миколаївського обласного центру зайнятості та затвердження їх Положень» та листа -погодження Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 19.03.2018 № 33/03/1423-18 було створено Березнегуватську районну філію Миколаївського ОЦЗ та затверджено її Положення.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦК України та Положення, затвердженого наказом Миколаївського ОЦЗ від 12.04.2018 № 92-23, Березнегуватська районна філія Миколаївського ОЦЗ є відокремленим структурним підрозділом обласного центру зайнятості, йому підпорядковується та йому підзвітна.

Законом України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-УІ (із змінами та доповненнями) (далі - Закон України № 5067-УІ) передбачено, що кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття.

Відповідно до абз.2 ч. 1 ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ИІ (із змінами та доповненнями) (далі - Закон України № 1533-Ш), одним із видів матеріального забезпечення, що надається службою зайнятості є допомога по безробіттю.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 43 Закону України № 5067-УІ, статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

14.11.2017 ОСОБА_1 (реєстраційна картка платника податків НОМЕР_1 ) зареєструвалася в Березнегуватському районному центрі зайнятості, як особа, яка шукає роботу та 14.11.2017 їй було надано статус безробітного в зв`язку з відсутністю на ринку праці підходящої роботи.

Відповідно до ст. 22 Закону України № 1533-Ш, право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області (суддя Луста С.А) від 31.10.2018 у цивільній справі № 470/683/17 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені та постановлено визнати незаконним наказ завідуючого Березнегуватьським дошкільним навчальним закладом №1 «Сонечко» від 06.10.2017 № 112 про звільнення ОСОБА_1 з поновленням останньої на посаді помічника вихователя Березнегуватського дошкільного навчального закладу № 1 «Сонечко» з 06.10.2017 зі стягненням з відповідача на користь позивача 43818 грн. 44 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На виконання вказаного судового рішення, наказом Березнегуватського дошкільного навчального закладу № 1 «Сонечко» від 01.11.2018 № 147 наказ від 06.10.2017 № 112 «Про звільнення ОСОБА_1 » скасовано та поновлено ОСОБА_1 на роботі.

Частиною 4 ст. 35 Закону України № 1533-ІІІ передбачено, що з роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

За час перебування на обліку в службі зайнятості розмір нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) ОСОБА_1 за період з 21.11.2017 по 17.08.2018 становить 13993, 08 грн, що підтверджується:

- довідкою про суми виплаченої допомоги по безробіттю №18/11/2393-19 від 26.07.2019;

- копіями відомостей виплат за видами матеріального забезпечення: №71 за грудень 2017 року - 1004,73 грн, №3 за січень 2018 року - 2040,11 грн, №7 за лютий 2018 року - 1671,67 грн, №13 за березень 2018 року - 1171,02 грн, №17 за березень 2018 року - 1337,34 грн, №23 за квітень 2018 року - 1393,63 грн, №30 за травень 2018 року - 1333,29 грн, №34 за червень 2018 року - 1235,61 грн, №40 за липень 2018 року - 1319,23 грн, №42 за липень 2018 року - 325,16 грн, №47 за серпень 2018 року 975,48 грн, №54 за вересень 2018 року - 185,81грн;

- платіжними дорученнями №519 від 22.12.2017, №15 від 23.01.2018. №42 від 13.02.2018, №84 від 13.03.2018, №105 від 03.04.2018, №159 від 03.05.2018, №213 від 04.06.2018, №254 від 22.06.2018, №2666 від 24.07.2018, №2840 від 02.08.2018, №3424 від 22.08.2018, №4251 від 25.09.2018.

З метою досудового врегулювання спору, у порядку ст. ст. 119, 220 Господарського - процесуального кодексу України Березнегуватською районною філією Миколаївського ОЦЗ 13.11.2018 направлено претензію до Березнегуватського дошкільного навчального закладу № 1 «Сонечко» про повернення суми матеріального забезпечення на загальну суму 13993,08 грн.

Листом від 10.12.2018 № 93 Березнегуватський дошкільний навчальний заклад № 1 «Сонечко» повідомлено, що ним, як роботодавцем, оскаржено в апеляційному порядку рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 31.10.2018 по цивільній справі № 470/683/17 щодо поновлення ОСОБА_1 .

Після розгляду даної справи Миколаївським апеляційним судом було винесено рішення про врегулювання питання щодо повернення Березнегуватьській районній філії Миколаївського ОЦЗ виплаченого забезпечення ОСОБА_1 Так, апеляційну скаргу вищезазначеного роботодавця задоволено частково, а саме рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат змінено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 16.01.2019 рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 31.10.2018 змінено в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

25.03.2019 Березнегуватська районна філія Миколаївського ОЦЗ звернулась до Березнегуватського дошкільного навчального закладу № 1 «Сонечко» з претензію від 25.03.2019 № 58-01-16/249 про повернення навчальним закладом заборгованості на суму 13993,08 грн. Претензію отримано відповідачем 28.03.2019, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення.

Позивачем відповіді на повторну претензію не отримано, грошові кошти відповідачем не перераховано, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

Отже, Березнегуватський дошкільний навчальний заклад № 1 «Сонечко» є роботодавцем ОСОБА_1 та зобов`язаний виконати вимогу, передбачену Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» щодо відшкодування позивачу 13993,08 грн допомоги по безробіттю, виплачених безробітній ОСОБА_1

Відповідачем позовні вимоги не заперечено.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст. 129 ГПК України, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 77, 79, 86, 129, 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Березнегуватського дошкільного навчального закладу №1 "Сонечко" (вул. Кузьменка, 136, смт. Березнегувате, Миколаївська область, 56203, ідентифікаційний код 36743663) на користь Миколаївського обласного центру зайнятості (вул. Нікольська, 68, м. Миколаїв,54001, ідентифікаційний код 03491441) грошові кошти виплаченого матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітному у зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду у розмірі 13993,08 грн. та судові витрати у сумі 1921,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

5. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони у справі:

позивач: Миколаївський обласний центр зайнятості (вул. Нікольська, 68, м. Миколаїв,54001, ідентифікаційний код 03491441),

відповідач: Березнегуватський дошкільний навчальний заклад №1 "Сонечко" (вул. Кузьменка, 136, смт. Березнегувате, Миколаївська область, 56203, ідентифікаційний код 36743663)

Повний текст судового рішення складено і підписано 27.09.2019.

Суддя В.О. Ржепецький