ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. Справа №914/627/19

Місто Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

Матущак О.І.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Новий Розділ від 03.07.2019р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 11.06.2019р. (головуючий суддя А.Я. Морозюк, повний текст складено та підписано 18.06.2019)

у справі № 914/627/19

За позовом: Державного підприємства Енергоринок

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Новий Розділ

про стягнення пені в розмірі 183 662 грн. 15 коп.

без повідомлення учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

короткий зміст вимог позову та рішення суду першої інстанції:

позов заявлено Державним підприємством Енергоринок до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Новий Розділ про стягнення 183 662 грн. 15 коп. - пені.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.06.2019р. (головуючий суддя А.Я. Морозюк, повний текст складено та підписано 18.06.2019) у справі № 914/627/19 - позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Новий Розділ на користь Державного підприємства Енергоринок 183 662 грн. 15 коп. пені та 2 754 грн. 93 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що правові наслідки порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань передбачені приписами статей 549 - 552, 611, 625 ЦК України; порядок нарахування і сплати відповідачем пені передбачено, зокрема, п.6.3.2 та п.6.19 договору (в редакції додаткової угоди від 29.01.2018 р. №14757/01). Враховуючи встановлений факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині своєчасної поетапної та подекадної оплати купованої електроенергії, суд вважав, що нарахована відповідачу на підставі п. 6.19 та п. 6.3.2 договору, пеня в розмірі 183 662 грн. 15 коп., підлягає стягненню; відповідач проти правильності та обґрунтованості розрахунку заявленої позивачем до стягнення суми пені не заперечив, проте, посилаючись на ст. 614 ЦК України, просив зменшити розмір пені на 90%.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

в апеляційній скарзі відповідач просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та задоволити вимоги ДП «Енергоринок» частково і зменшити пеню на 90%, мотивуючи це тим, що:

- позивачем за укладеним з відповідачем іншим договором про купівлю електроенергії не було оплачено заборгованість, яка становила станом на березень 2019 року 122 300 952, 67 грн., а відтак це зумовило несвоєчасну оплату відповідачем коштів за договором у даній справі;

- відповідач ТОВ «Енергія Новий Розділ» не є кінцевим споживачем електричної енергії, та є залежним від розрахунків споживачів;

- на своєчасну поетапну та подекадну оплату за куповану електричну енергію вплинуло те, що протягом окремих місяців головні розпорядники коштів місцевих бюджетів не виконали бюджетні зобов`язання з оплати товариству вартості наданих населенню пільг та субсидій з державного бюджету;

- збитки товариства від господарської діяльності за 2017 рік становили 24183 тис. грн, за 2018 рік 125383 тис. грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги з тих мотивів, що боржник не заперечує факту несвоєчасності виконання взятих на себе грошових зобов`язань щодо поетапної та подекадної оплати вартості купованої електроенергії. Однак відповідач нічим не обґрунтовує, чому розмір пені має бути зменшено саме на 90%; суб`єктивне небажання боржника нести відповідальність за порушення грошових зобов`язань не може бути підставою для скасування рішення; наведеним скаржником доводам судом першої інстанції надано правову оцінку при прийнятті оскаржуваного рішення; згідно ст. 617 ЦК України невиконання контрагентами боржника своїх обов`язків не є підставою для звільнення його від відповідальності; у даному випадку відсутня надмірність нарахування неустойки, оскільки таку сторонами встановлено у розмірі 1/365 подвійної облікової ставки НБУ; скаржником не доведено винятковість обставин, що стали підставою для нарахування пені; у позивача наявна значна заборгованість перед кредиторами.

Розглянувши у письмовому провадженні наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам та запереченням сторін, які містяться в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Згідно встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

між Державним підприємством Енергоринок (далі ДПЕ, позивач) та Закритим акціонерним товариством Енергія-Новий Розділ (яке згідно додаткової угоди №6920/02 від 10.05.2011р. змінило організаційно-правову форму на Товариство з обмеженою відповідальністю Енергія-Новий Розділ) (далі ЕК, відповідач) було укладено Договір №3546/01 від 21.07.2006 р. за умовами якого (п. 2.1) позивач зобов`язується продавати, а відповідач зобов`язується купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору; (п. 7.2.1) відповідач зобов`язався купувати у позивача електроенергію відповідно до умов розділу 4 договору та здійснювати за неї своєчасні розрахунки відповідно до умов розділу 6 договору, а також виконувати інші умови договору.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що позивач продає, а відповідач купує електричну енергію в точках поставки на межі балансової належності електричних мереж, що визначені в акті розмежування балансової належності електричних мереж і експлуатаційної відповідальності (додаток 4 до цього договору), в обсягах, які визначаються згідно з розділом 4 договору.

За умовами п. 3.4 договору середньозважена за розрахунковий місяць оптова ринкова ціна на купівлю електроенергії ЕК у ДПЕ розраховується відповідно до Правил ОРЕ на підставі щоденних погодинних обсягів купівлі електроенергії ЕК у ДПЕ, які визначаються відповідно до п. 4.2 договору.

Згідно п. 4.1 договору відповідач надає до позивача повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ, а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензованої діяльності ЕК.

Відповідно до п. 4.1.1 договору (абз.3) повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ надається ЕК до ДПЕ факсимільним зв`язком за підписом керівника та головного бухгалтера ЕК і скріплене печаткою ЕК. Оригінал наданого повідомлення надсилається ЕК рекомендованим листом протягом трьох діб. В повідомленні про місячні обсяги купованої електроенергії обов`язково зазначається замовлений обсяг електроенергії (кВт год.) на місяць в цілому та вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії (грн.), а також розміри оплати по декадах або етапах. Вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії розраховується за встановленою НКРЕ прогнозною оптовою ринковою ціною з урахуванням встановленої НКРЕ суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат ЕК від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для коригування платежу ЕК у зв`язку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України. Розмір оплати по декадах або етапах визначається відповідно до п. 6.3 або п. 6.14-6.18 цього договору. В разі визначення оплати за п. 6.14-6.18 договору, в повідомленні у графі останнього етапу розмір оплати записується словами - по факту.

Повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ надається до ДПЕ наступного дня після прийняття постанов НКРЕ, що встановлюють вищезгадані суми місячних обсягів дотацій та вирівнювальні націнки (знижки) на розрахунковий період.

Факт купівлі відповідачем електричної енергії у період з серпня по грудень 2018 року позивач підтверджує підписаними повноважними особами та скріпленими печатками сторін актами купівлі-продажу електричної енергії, що також не заперечується відповідачем.

Так, згідно актів відповідач купив у серпні - 3472,886 тис.кВт.год на загальну суму 4 408 554,80 грн., у вересні - 3 542,855 тис.кВт.год на загальну суму 4 589 083,14 грн., у жовтні - 4 535,635 тис.кВт.год на загальну суму 6 382 358,29 грн., у листопаді - 4763,379 тис.кВт.год на загальну суму 6 876 697,84 грн. та у грудні - 5 554,619 тис.кВт.год на загальну суму 8 221 576,00 грн.

Пунктом 6.13 договору, сторони встановили, що у разі відсутності простроченої заборгованості ЕК перед ДПЕ (з урахуванням договору реструктуризації заборгованості), та якщо ЕК впродовж двох розрахункових місяців здійснює повну поточну оплату вартості електричної енергії за розрахунковий місяць шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЕ, то після внесення НКРЕ відповідних змін до алгоритму ОРЕ, вступає в силу особливий порядок розрахунків відповідно до постанови НКРЕ. При цьому дія п. 6.2 та п. 6.3 договору призупиняється і вступають в дію пп. 6.14-6.20 договору.

Постановами НКРЕКП від 31.07.2018 №801 Про алгоритм перерахувань коштів на серпень 2018 року , від 30.08.2018 №932 Про алгоритм перерахування коштів на вересень 2018 року, від 28.09.2018 №1131 (в редакції до 11.10.2018) Про алгоритм перерахувань коштів на жовтень 2018 року, для відповідача був введений особливий порядок розрахунків, у зв`язку з чим з 01.08.2018 по 11.10.2018 (включно) дія п.6.2 та п.6.3 договору призупинилась і вступили в дію п.п.6.14-6.20 договору.

На виконання пунктів 4.1 та 4.15 договору відповідач надіслав позивачу повідомлення від 21.07.2018 №08 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в серпні 2018 року; скореговане повідомлення від 14.08.2018 №08.1 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в серпні 2018 року; повідомлення від 30.08.2018 №09 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ у вересні 2018 року; скореговане повідомлення від 14.09.2018 №09 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ у вересні 2018 року; повідомлення від 01.10.2018 №10 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ у жовтні 2018 року. Вказані повідомлення підписані директором та головним бухгалтером (заступником головного бухгалтера) відповідача, підписи скріплені печаткою товариства. Також у повідомленнях відображено, що такі надаються ДП Енергоринок після підписання НКРЕ Постанови щодо затвердження вирівнювальних націнок.

Пунктом 6.14 договору визначено що: першу частку оплати за розрахунковий місяць ЕК зобов`язується здійснити до 12-00 години першого числа розрахункового місяця в розмірі не меншому 15% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п.4.1.1 на розрахунковий місяць з урахуванням розміру ПДВ. Подальша оплата здійснюється ЕК поетапно шляхом сплати ДПЕ коштів не пізніше 6-го, 11-го, 16-го та 21-го числа розрахункового місяця кожного разу в розмірі, не меншому 15% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п. 4.1.1 на розрахунковий місяць з урахуванням ПДВ. Якщо 1-е число припадає на вихідний день, то відповідну частку оплати ЕК зобов`язується здійснити в перший банківський день, що слідує за ним.

Пунктом 6.14.2 договору (в редакції додаткової угоди від 19.05.2010 №6112/02) визначено, що у разі перевищення фактичного споживання електроенергії (відповідно до оперативних розрахунків) над обсягами замовленими ЕК, останнє здійснює доплату різниці розрахункової та фактичної вартості спожитої електричної енергії після кожного етапу протягом двох банківських днів.

З наявних в матеріалах справи звітів про надходження коштів від ТзОВ Енергія-Новий Розділ на рахунок ДП Енергоринок та наданих відповідачем повідомлень на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ прослідковується, що відповідач у серпні, вересні та жовтні 2018 року не вчасно здійснив поетапну оплату купованої електроенергії у ДП Енергоринок, чим порушив умови п.6.14 договору.

Пунктом 6.19 договору (в редакції додаткової угоди від 29.01.2018 №14757/01) сторони визначили, що у випадку нездійснення відповідачем оплати згідно з п. 6.14 договору позивач з 4-го банківського дня після закінчення відповідного етапу нараховує відповідачу пеню в розмірі 1/365 подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення та виставляє ТзОВ Енергія-Новий Розділ вимогу про сплату пені. Пеня нараховується до 19-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим. Пеня повинна бути сплачена в термін не більше 3-х банківських днів з моменту отримання ТзОВ Енергія-Новий Розділ письмового повідомлення від ДП Енергоринок.

Позивач, у зв`язку із порушенням відповідачем умов оплати згідно з п.6.14 договору, нарахував відповідачу на підставі п. 6.19 пеню на загальну суму 80 675,66 грн., з яких:15 147,17 грн. за отриману електроенергію другого, третього, четвертого та п`ятого етапів серпня 2018 року; 13 941,80 грн. за отриману електроенергію першого, другого, третього та п`ятого етапів вересня 2018 року; 51 586,69 грн. пені за отриману електроенергію першого, другого та третього етапів жовтня 2018 року, про що позивачем сформовано відповідні розрахунки пені по кожному етапу та періоду. Розрахунки разом з претензіями про сплату штрафних санкцій (№08/18-1270 від 28.09.2018 р., №09/18-1276 від 30.10.2018 р., №10/18-1285 від 05.12.2018 р.) направлялись відповідачу, проте нарахована пеня відповідачем не оплачена (докази надіслання відповідачу претензій з додатками додаються).

Пунктом 6.21 договору встановлено, що в разі нездійснення ЕК остаточного розрахунку за куплену в ДПЕ електроенергію відповідно до розділу 6 договору, порядок розрахунків, викладений в п.п. 6.14 -6.20 договору, призупиняється і починають діяти процедури відповідно до п.п. 6.2 та 6.3 договору.

Оскільки відповідачем не було здійснено остаточного розрахунку за куплену у ДП Енергоринок електроенергію в жовтні, листопаді та грудні 2018 р. відповідно до розділу 6 договору, постановами НКРЕКП від 28.09.2018 №1133 (з урахуванням змін від 11.10.2018 р. №1206), від 30.10.2018 р. №1284, від 30.11.2018 №1576, змінено порядок розрахунків ТзОВ Енергія-Новий Розділ, у зв`язку з чим порядок розрахунків, викладений в пп. 6.14-6.20 договору призупинився і почали діяти процедури відповідно до пп.6.2 та 6.3 договору.

На виконання пунктів 4.1 та 4.15 договору відповідач надіслав позивачу повідомлення від 01.10.2018 №10 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в жовтні 2018 року; повідомлення від 31.10.2018 №11 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в листопаді 2018 року; скореговане повідомлення від 15.11.2018 №11/1 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в листопаді 2018 року; повідомлення від 29.11.2018 №12 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ грудні 2018 року; скореговане повідомлення від 14.12.2018 №12/1 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в грудні 2018 року. Вказані повідомлення підписані директором та головним бухгалтером (заступником головного бухгалтера) відповідача, підписи скріплені печаткою товариства. Також у повідомленнях відображено, що такі надаються ДП Енергоринок факсимільним зв`язком наступного дня після виходу Постанов НКРЕ.

Пунктом 6.2 договору встановлено, що перерахування коштів НОМЕР_1 за куплену у ДПЕ Енергоринок електроенергію здійснюється кожного банківського дня розрахункового місяця з урахуванням умов пункту 6.3 і зараховується сторонами як оплата за електричну енергію, куплену у цьому місяці з урахуванням умов п.п.6.4 та 6.5 цього договору та окремих рішень Кабінету Міністрів України.

Пунктом 6.3 договору (в редакції додаткової угоди від 24.06.2008 №4822/01) встановлено, що 11-го, 21-го та останнього числа розрахункового місяця ДПЕ перевіряє суму, що надійшла на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДП Енергоринок, як оплата ТзОВ Енергія-Новий Розділ електричної енергії, купленої за першу, другу та третю декаду місяця відповідно.

Розмір оплати ЕК за першу декаду визначається шляхом множення 30% замовленого місячного споживання електроенергії і відповідно за другу декаду - 30% та за третю декаду - 40% на прогнозну оптову ринкову ціну, затверджену постановою НКРЕ, з урахуванням суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат ЕК від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом згідно постанови НКРЕ, що встановлює суму дотацій, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для коригування платежу ЕК у зв`язку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України. В залежності від структури споживання ЕК вказані відсотки можуть бути змінені за домовленістю Сторін. В разі здійснення корегування замовленого місячного обсягу купівлі електроенергії, розмір оплати за третю декаду визначається відповідно до п.4.15.1 договору.

Підпунктом 4.15.1 договору (в редакції додаткової угоди від 24.06.2008 №4822/01) встановлено, що при здійсненні ЕК перерахування коштів за куповану в ДПЕ електроенергію відповідно до пп.6.2 та 6.3 договору розмір оплати в першій і другій декаді залишаються такими, що були вказані в повідомленні про замовлені місячні обсяги купованої електроенергії ЕК, наданому до ДПЕ відповідно до п.4.1.1 договору. Розмір оплати за третю декаду визначається як різниця між скорегованою сумарною за місяць вартістю замовленого обсягу купівлі електроенергії та розмірами оплати в перших двох декадах.

Позивач розмір оплати відповідача за куповану у ДП Енергоринок електроенергію за третю декади жовтня, листопад та грудень 2018 року підтверджує звітами про надходження коштів від ТзОВ Енергія-Новий Розділ на рахунок ДП Енергоринок з розшифровкою платіжних доручень подекадно за вказаний період та довідками про стан виконання ТзОВ Енергія-Новий Розділ умов п.6.3 договору в частині подекадної оплати купованої електроенергії у жовтні, листопаді та грудні 2018 року. Із вказаних довідок вбачається, що відповідачем порушено умови п.6.3 договору щодо подекадної оплати купованої електроенергії у жовтні, листопаді та грудні 2018 р.

Підпунктом 6.3.1 договору, сторони визначили, що в разі, якщо сума оплати, здійсненої ЕК за відповідну декаду, менша за визначену відповідно до п.6.3 суму оплати з врахуванням переплати за попередню декаду розрахункового місяця, ДПЕ надсилає ЕК факсимільним зв`язком попередження про неповну декадну оплату електроенергії. ЕК зобов`язується здійснити перерахування недостатньої суми з поточного рахунку ЕК на поточний рахунок із спеціальним ДПЕ впродовж двох банківських днів після закінчення відповідної декади, вказавши при цьому в призначенні платежу декаду, за яку здійснюється доплата.

Позивач на виконання умов п. 6.3, пп. 6.3.1 договору направив відповідачу відповідні листи-попередження №03/10, №01/11, №02/11, №03/11, №01/12, №02/12, №03/12 про необхідність термінового погашення заборгованості, що утворилася внаслідок неповних подекадних розрахунків за куповану електроенергію за жовтень, першу, другу та третю декади листопада, першу, другу та третю декади грудня 2018 року, проте відповідач на листи-попередження не відреагував, заборгованість не погасив.

Підпунктом 6.3.2 договору (в редакції додаткової угоди від 29.01.2018 №14757/01) визначено, що у випадку нездійснення ЕК доплати згідно з п.6.3.1 договору, ДПЕ через 3 банківські дні нараховує ЕК пеню в розмірі 1/365 подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу та виставляє ЕК вимогу про сплату пені. Пеня нараховується до 19-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим. Пеня повинна бути сплачена в термін не більше 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ.

Цей пункт договору застосовується тільки у випадку, якщо ЕК порушила терміни подекадної оплати більше 3-х разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення ЕК умов п.6.3.1.

Позивач долучив до позовної заяви довідки про подекадні розрахунки за замовлену електроенергію відповідачем за останні 365 днів, що передують 01.10.2018 р., 01.11.2018 р. та 01.12.2018 р., якими підтверджено порушення відповідачем умов п. 6.3.1 договору більше 3-х разів, що не заперечується відповідачем.

Відтак оскільки відповідачем було порушено терміни подекадної оплати більше 3-х разів за останні 365 днів, позивач на підставі п.6.3.2 договору нарахував відповідачу пеню на загальну суму 102 986,49 грн., з яких: 7 910,04 грн. за третю декаду жовтня 2018 року; 38 141, 61 грн. за першу, другу та третю декади листопада 2018 року; 56 934,84 грн. за першу, другу та третю декади грудня 2018 року, про що позивачем сформовано відповідні розрахунки пені по кожній декаді та періоду. Розрахунки разом з претензіями про сплату штрафних санкцій (пені) за порушення умов договору в частині подекадних розрахунків (№10/18-1283 від 05.12.2018 р., №11/18-1292 від 28.12.2018 р., №12/18-1301 від 29.01.2019 р.) направлялись відповідачу, проте задоволені відповідачем не були, пеня залишилась не оплаченою (докази надіслання відповідачу претензій з додатками додаються).

Предмет позову вимога про стягнення пені в розмірі 183 662,15 грн.

Підстава позову - невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором по своєчасній оплаті поетапних і подекадних розрахунків за куповану електричну енергію у період з серпня по грудень 2018 року, у зв`язку з чим позивачем на підставі пп.6.19 та пп. 6.3.2 договору нараховано пеню.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.275 ГК України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору електропостачання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст.526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем порушено умови п. 6.14 договору щодо порядку та строків поетапної оплати електроенергії, купленої у: другому , третьому, четвертому та п`ятому етапах серпня 2018 року; першому, другому, третьому та п`ятому етапах вересня 2018 року; першому, другому та третьому етапах жовтня 2018 року, та умови п. 6.3 договору щодо порядку та строків подекадної оплати електроенергії, купленої за: третю декаду жовтня 2018 року; першу, другу та третю декади листопада 2018 року; першу, другу та третю декади грудня 2018 року. Факт порушення строків поетапної та подекадної оплати електроенергії відповідач не заперечує, про що свідчать викладенні у відзиві на позовну заяву його твердження, а отже відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 1 ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частина 2 ст. 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 ст. 231 ГК України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 6.19 договору (в редакції додаткової угоди від 29.01.2018 №14757/01), у випадку нездійснення ЕК оплати згідно з п. 6.14 договору ДПЕ з 4-го банківського дня після закінчення відповідного етапу нараховує відповідачу пеню в розмірі 1/365 подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення. Пеня повинна бути сплачена в термін не більше 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ.

Відповідно до п. 6.3.2 договору (в редакції додаткової угоди від 29.01.2018 №14757/01), у випадку нездійснення ЕК доплати згідно з п.6.3.1 договору, ДПЕ через 3 банківські дні нараховує ЕК пеню в розмірі 1/365 подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу. Пеня повинна бути сплачена в термін не більше 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ.

Отже, при укладанні договору сторони визначили відповідальність за порушення порядку та строків поетапної та подекадної оплати електроенергії.

Враховуючи встановлений факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині своєчасної поетапної та подекадної оплати купованої електроенергії, перевіривши розрахунок про нарахування пені у справі, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нарахування відповідачу на підставі п. 6.19 та п.6.3.2 договору пені є правомірним.

При цьому, відповідач проти правильності та обґрунтованості розрахунку заявленої позивачем до стягнення суми пені не заперечив, проте в суді першої інстанції, посилаючись на ст. 614 ЦК України просив зменшити розмір пені на 90%, а також просить зменшити розмір пені в апеляційній скарзі.

З приводу заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру пені на 90 %, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вже вище зазначалося, спір у даній справі виник у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасності та повноти здійснення поетапної та подекадної оплати купованої у період з 01.08.2018 р. по 31.12.2018 р. електроенергії.

Правові наслідки порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 ЦК України. Порядок нарахування і сплати відповідачем пені передбачено, зокрема, п.6.3.2 та п.6.19 договору (в редакції додаткової угоди від 29.01.2018 р. №14757/01).

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 р. Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань роз`яснено, зокрема: (п. 1.3) з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства); (п.1.10) за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов`язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

За змістом ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Згідно ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

У відповідності з п. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч.2 ст.208 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідач, як на підставу зменшення розміру пені, посилається на невиконання його контрагентами своїх обов`язків по оплаті за поставлену електроенергію, наявність заборгованості держбюджету по пільгах і субсидіях, важкий фінансовий стан, що в силу вище зазначених правових норм не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності, надмірність розміру нарахованої пені.

Проте доводи відповідача про надмірність стягуваної позивачем пені, що змінює її дійсне правове призначення не знаходять свого підтвердження, оскільки відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Однак, умовами п.п.6.3.2, 6,19 Договору, сторони погодили право позивача та обов`язок відповідача сплатити нараховану пеню в розмірі лише 1/365 подвійної облікової ставки НБУ (0, 098).

Окрім цього, подані відповідачем докази на підтвердження свого скрутного фінансового становища не можуть об`єктивно свідчити про наявність і доведеність обставин для можливості зменшення розміру неустойки, та що ТОВ Енергія-Новий Розділ не доведено, зокрема, яким чином баланси підприємства боржника з фінансовими результатами станом на 31.12.2017р. та 31.12.2018р. підтверджують обґрунтованість вимог про зменшення пені станом на дату розгляду справи у суді першої інстанції (11.06.2019 р.) Інші документи, такі як акти звірки, також не дають вичерпної інформації про рух коштів на рахунках відповідача, станом на момент розгляду справи та, відповідно, не свідчать про неможливість своєчасного виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленого до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що у позивача наявна також заборгованість перед відповідачем за іншим договором за куповану ОРЕ електроенергію, разом з тим, сторони не позбавлені права провести взаєморозрахунки та взаємо зарахування боргів, а правовідносини за іншими договорами не стосуються даної справи.

Також скаржник зазначає, що здійснення оплати поставленої електричної енергії залежить винятково від розрахунків споживачів, однак згідно положень ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, так само як відсутність бюджетних коштів не звільняють боржника від відповідальності.

Крім того, позивач також просить врахувати і його статус як підприємства, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави в сфері паливно-енергетичного комплексу та має власну значну кредиторську заборгованість. Відтак, судом першої інстанції в цій частині було враховано баланс інтересів сторін.

Скаржник не наводить жодних обґрунтувань стосовно розміру, на який він просить зменшити пеню, а саме на 90 %. Апеляційний суд зазначає, що таке зменшення розміру пені (на 90%) є фактично звільненням сторони/боржника від відповідальності в цілому, однак заявником не наведено тих підстав, які є підставами для звільнення особи від відповідальності.

Позивач і відповідач є обоє господарюючими суб`єктами, які однаково несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) розміру заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань, кореспондує обов`язок сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, статтею 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту, на підставі належних і допустимих доказів.

Враховуючи встановлені господарськими судами обставини справи, зважаючи на доведеність порушення зобов`язань відповідача та розмір пені, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення зазначеного клопотання про зменшення розміру пені у зв`язку з недоведеністю виняткових обставин, з якими законодавець пов`язує можливість такого зменшення.

Висновок суду апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 11.06.2019р. у справі №914/627/19 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення. У свою чергу, позивачем у відзиві спростовано аргументи скаржника шляхом посилання на належні норми матеріального права та фактичні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Пунктами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати за результатами перегляду справи в апеляційній інстанції.

Згідно ст.129 ГПК України апеляційний суд дійшов висновку про покладення сплаченого скаржником судового збору на скаржника.

Керуючись ст. ст. 8, 52, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Новий Розділ від 03.07.2019р. залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 11.06.2019р. у справі №914/627/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Порядок оскарження постанови в касаційному порядку передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий(суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Судді С.М. Бойко

О.І. Матущак