ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.19 Справа № 917/1160/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", 36022, Полтавська область, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5

в особі Лубенської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", 37500, Полтавська область, м. Лубни, вул. Братська, 1

до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, 04112, м. Київ вул. Дорогожицька, 10

в особі Полтавської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, 36011, м. Полтава, пров. Першотравневий, буд. 26-А

про стягнення 9 955,55 грн.

Суддя Мацко Оксана Сергіївна

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Лубенської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення в особі Полтавської філії про стягнення 9 955,55 грн. пені за неналежне виконання умов договору про постачання електроенергії № 1049 від 29.12.2015 р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.08.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав оплату за поставлену електричну енергію у строк, визначений договором про постачання електричної енергії № 1049 від 29.12.2015 р., чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

Відповідач у відзиві № 351/12-01 від 17.09.2019 р. (вх. № 9900 від 17.09.2019 р.) повідомив про часткову сплату Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення пені за неналежне виконання умов договору № 1049 від 29.12.2015 р. за період з 25.05.2018 р. по 24.10.2018 р., надавши на підтвердження зазначеної обставини належним чином засвідчені копії платіжних доручень від 11.07.2019 року на суму 2 321,19 грн. Також у вказаному відзиві відповідач просить застосувати до позовних вимог АТ «Полтаваобленерго» в частині стягнення з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення заборгованості договором про постачання електричної енергії № 1049 від 29.12.2015 р. за період з 25.12.2016 р. по 10.07.2018 р. спеціальну позовну давність та відмовити у задоволенні вказаних вимог, а також вимог позивача про стягнення судового збору в повному обсязі.

30.09.2019 року від позивача надійшла заява № 13-15-01-05/863 від 26.09.2019 р. (вх. № 10411) про зменшення позовних вимог на погашену відповідачем суму боргу в розмірі 2 321,19 грн.

Ухвалою від 01.10.2019 року вказану заяву судом було залишено без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого процесуального строку на звернення до суду з заявою про зменшення позовних вимог.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

29.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго» (у зв`язку зі змінами до статутних документів на даний час Акціонерне товариство «Полтаваобленерго») в особі заступника начальника Лубенської філії Слинька І.І. та Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення було укладено договір про постачання електричної енергії № 1049 (а.с. 15-18), відповідно до умов якого Постачальник (АТ «Полтаваобленерго») зобов`язувався продавати Споживачеві (Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення) електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 35,0 кВт, а Споживач оплачувати Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 2.3.3 договору № 1049 від 29.12.2015 р. Споживач зобов`язується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об`єктів і засобів комерційного обліку».

Згідно з п. 2 Додатку № 3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об`єктів і засобів комерційного обліку» Споживач 25 числа кожного місяця о 8:00 самостійно фіксує покази засобів обліку, відповідно до «Переліку об`єктів і засобів комерційного обліку», та належним чином оформлює Відомість про фактичні покази розрахункових засобів обліку.

У термін до 15:00 звітного числа Споживач (його уповноважений представник) зобов`язаний особисто надати Постачальнику оформлену належним чином Відомість за адресою філії Постачальника для проведення розрахунку за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію у відповідності до вимог ПКЕЕ, оформлення та отримання Акта про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію), рахунків, передбачених умовами даного договору.

Пунктом 1 Додатку № 2 «Порядок розрахунків» до договору № 1049 від 29.12.2015 р. визначено, що розрахунки за теплову енергію проводяться Споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника.

Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється Споживачем самостійно на підставі виставленого Постачальником рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ (п. 2 Додатку № 2 «Порядок розрахунків»).

Позивачем було направлено на адресу ТОВ "Житлово-експлуатаційне підприємство "Перспектива" рахунки на оплату спожитої у грудні 2016 року жовтні 2018 року електричної енергії за договором № 1049 від 29.12.2015 р. на загальну суму 920 357,72 грн.

В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання з оплати отриманого товару виконував несвоєчасно.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 9 955,55 грн. пені за неналежне виконання умов договору про постачання електроенергії № 1049 від 29.12.2015 р.

При вирішенні справи судом досліджено докази, наявні у матеріалах справи, зокрема: договір про постачання електричної енергії № 1049 від 29.12.2015 р. з додатками, відомості про фактичні покази розрахункових приладів обліку електричної енергії, акти про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) за вказаним договором, рахунки на оплату спожитої у грудні 2016 року жовтні 2018 року електричної енергії за договором № 1049 від 29.12.2015 р. та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов`язання за договором про постачання електричної енергії № 1049 від 29.12.2015 р. щодо здійснення поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором та приписів цивільного законодавства України за отриманий товар розраховувався з порушенням строків, встановлених вищезазначеним договором.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 4.2.1 договору № 1049 від 29.12.2015 р. визначено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3, 2.3.4 цього договору з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних з простроченої суми.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

З огляду на положення зазначених норм позивачем наведено розрахунок пені в розмірі 9 955,55 грн. (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 5).

Водночас, в матеріалах справи містяться платіжні доручення № 1067 від 11.07.2019 р., № 1068 від 11.07.2019 р., № 1069 від 11.07.2019 р. та № 1070 від 11.07.2019 р., з яких вбачається, що відповідачем здійснено оплату на користь позивача частини заявленої до стягнення пені в сумі 2 321,19 грн. (у тексті відзиву відповідач помилково вказує 2301,19 грн.). Дана обставина позивачем не заперечується. При цьому з огляду на суми, які сплачувалися, вбачається, що оплата відбулася по санкціям, нарахованих за період з 25.05.2018р. по 24.10.2018р.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана до суду 10.07.2019р. і після усунення недоліків прийнята судом до розгляду, отже, вважається поданою в день первісного подання її до суду. Тобто, на момент звернення до суду предмет спору в цій частині і снував та припинив своє існування вже після звернення до суду. Враховуючи викладене, наявні підстави для закриття провадження в даній справі в частині стягнення з відповідача пені за неналежне виконання умов договору про постачання електроенергії № 1049 від 29.12.2015 р. за період з 25.05.2018 р. по 24.10.2018 р. в розмірі 2 321,19 грн. (з покладенням судового збору пропорційно цій частині позовних вимог на відповідача).

Щодо позовних вимог АТ «Полтаваобленерго» про стягнення з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення пені за порушення строку виконання умов зазначеного договору в період з 25.12.2016 р. по 24.05.2018 р. суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

До вимог про стягнення пені відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України застосовується позовна давність в один рік.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Також положенням частини 3 ст. 174 ГПК України визначено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Оскільки позивачем у даній справі було усунуто недоліки позовної заяви, вона вважається поданою у день первинного її подання, а саме 10.07.2019 року.

Заявлена позивачем пеня (крім суми, сплаченої відповідачем) нарахована за період з 25.12.2016 р. по 24.05.2018 р., а отже поза межами встановленого законом для даних вимог строку позовної давності.

Враховуючи, що відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності, а позивачем не обґрунтовано причин пропуску вказаного строку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимоги АТ «Полтаваобленерго» про стягнення 7 634,36 грн. пені за неналежне виконання умов договору про постачання електроенергії № 1049 від 29.12.2015 р. за період з 25.12.2016 р. по 24.05.2018 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково в залежності від результатів вирішення спору.

Оскільки відповідач сплатив частину суми заборгованості в розмірі 2 321,19 грн. після звернення позивача до суду із даним позовом (11.07.2019 року), на нього покладається судовий збір в розмірі 447,89 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Закрити провадження у справі в частині стягнення 2 321,19 грн. пені .

2. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

3. Стягнути з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, м. Київ вул. Дорогожицька, 10, в особі Полтавської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (36011, м. Полтава, пров. Першотравневий, буд. 26-А) на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, ) в особі Лубенської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (37500, Полтавська область, м. Лубни, вул. Братська, 1) 447,89 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 02.10.2019 р.

Суддя О.С. Мацко