ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року Справа № 902/629/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Миханюк М.В. , суддя Дужич С.П.

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Енергоконсалтинг" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.08.19р. у справі №902/629/19 (суддя Маслій І.В.)

за позовом Малого підприємства "Вікфіл"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Енергоконсалтинг"

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій в сумі 6688484,17 грн.

за участю представників:

позивача - Чорна Н.О., посвідчення №2608 від 24.01.2019р.;

відповідача - Білошкурський О.В., ордер №124053 від 10.09.2019р.;

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 01.08.2019р. у справі №902/629/19 заяву без номеру та дати (вх.№647/19 від 30.07.2019) Малого підприємства "Вікфіл" про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на грошові кошти (у розмірі ціни позову 6688484,17 грн.) на наступних банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Енергоконсалтинг": № НОМЕР_1 в Банк: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві; № НОМЕР_2 в Банк: Акціонерне товариство "УкрСиббанк"; а також на грошові кошти, які обліковуються на інших рахунках, які відкриті на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Енергоконсалтинг" (у розмірі ціни позову 6688484,17 грн.) та будуть виявлені в ході здійснення виконавчого провадження. В частині накладення арешту та заборони відчуження на нерухоме майно відмовлено.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 29.08.2019р. виправлено механічну описку допущену в абзаці 11 описової частини ухвали Господарського суду Вінницької області від 01.08.2019 у справі №902/629/19, абзац 11 описової частини ухвали викладено в наступній редакції: "Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник вказує, що відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" наявне нерухоме майно, а саме виробничі будівлі та земельні ділянки, проте більшість нерухомого майна перебувають під забороною відчуження, оскільки є забезпеченням виконання ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" зобов`язання в розмірі 64465000,00 грн. в строк до 2023 року за іпотечними договорами з АТ "Райффайзен Банк Аваль".".

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський Енергоконсалтинг" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.№1962/19 від 09.08.2019р., т.1, арк.мат.оск.134-138).

Апелянт вважає, що в оскаржуваній ухвалі судом безпідставно зазначено про існування зобов`язання Товариства в розмірі 644 650 000 003,04 грн. в строк до 2023 року за іпотечними договорами з АТ "Райффайзен Банк Аваль".

Дійсні обставини справи полягають у тому, що товариство отримало кредитні кошти в АТ "Райффайзен Банк Аваль" та надало у забезпечення власне рухоме та нерухоме майно, проте не на 644 650 000 003,04 грн., а на суму близько 67 000 000,00 грн.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції надав невірну юридичну оцінку обставинами справи щодо наявності кредиту, його розміру та розміру його забезпечення, та, в свою чергу, заявником не було надано жодних доказів того, що наявність іпотечних обтяжень зменшило чи погіршило фінансовий стан товариства. Наявність будь-яких кредитних та іпотечних зобов`язань є нормальною, дозволеною законодавством, необхідною для нормального функціонування проектів та сталою світовою практикою здійснення господарської діяльності як в Україні, так і у світі, і ніяк не є підтвердженням неможливості ТОВ «Подільський Енергоконсалтинг» виконувати свої зобов`язання.

Скаржник повідомляє, що товариство наразі не здійснює жодних дій щодо продажу своїх активів (рухомого та або нерухомого майна) та/або не здійснює будь-яких інших дій щодо ухилення від виконання своїх договірних зобов`язань перед контрагентами. Наведене може бути підтверджене витягом з реєстрів та даними бухгалтерського обліку товариства.

Також, звертає увагу, що суд при винесенні ухвали не дослідив обставини, що свідчать про гарний фінансовий стан товариства та знаходяться у вільному доступі, в т.ч. у мережі Інтернет, а саме дані статистичної звітності які, зокрема свідчать, що ТОВ «Подільський Енергоконсалтинг», за період з 2016 року по 2019 рік суттєво збільшило валові обороти та власні активи за рахунок виконання великої кількості договорів генерального підряду з десятками контрагентів, нарощування власного виробництва, придбання нерухомого майна тощо. Товариством побудовано більше 60 та виконано проектні роботи щодо більш ніж 100 фотогальванічних електростанцій та інших об`єктів енергозабезпечення по всій Україні, по яким у замовників та субпідрядників не виникло жодних претензій щодо виконання обов`язків по договорам та будь-яких незавершених грошових зобов`язань.

Арешт коштів на усіх рахунках товариства приводить до істотного порушення виконання поточних зобов`язань з десятками існуючих контрагентів, унеможливить виплату заробітної платні сотням працівників, а також заблокує сплату податків та зборів до державного та інших бюджетів.

Апелянт вважає, що прийнята на підставі заяви МП «Вікфіл» оскаржувана ухвала про забезпечення позову суперечить вимогам пункту 4 частини 1 статті 139 ГПК України, та є необгрунтованою і безпідставною, оскільки не містить жодних підтверджуючих документів в обґрунтування необхідності застосування забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів ТОВ «Подільський Енергоконсалтинг» та/або доказів тощо, що невжиття таких заходів може істотно в подальшому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або надати ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На підставі викладеного апелянт просить суд: скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.08.2019р. у справі №902/629/19; у задоволенні заяви МП «Вікфіл» про забезпечення позову відмовити у повному обсязі; стягнути з МП «Вікфіл» на користь ТОВ «Подільський Енергоконсалтинг» понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.08.2019р. (головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П., суддя Крейбух О.Г.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Енергоконсалтинг" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.08.2019р. у справі №906/629/19. Розгляд апеляційної скарги призначено на "11" вересня 2019 р. об 11:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

10.09.2019р. від Малого підприємства "Вікфіл" на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з додатками (вх.№31538/19, т.1, арк.мат.оск 157-165).

Позивач вважає вірним висновок суду першої інстанції, що з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, майнового характеру позовних вимог та їх суттєвого розміру, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти (у розмірі піни позову 6 688 484,17 грн.) може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зникнення або зменшення коштів, які наявні у боржника, на момент ухвалення рішення по справі

Звертає увагу, що 09.08.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С. було винесено постанову про зняття арешту з грошових коштів, що містяться на розрахункових рахунках боржника ТОВ «Подільський Енергоконсалтинг», відкритих в АТ «Укрсиббанк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «ОТП Банк», АТ «Альфа Банк», ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк», АТ «Креді Агріколь Банк», АТ «Державний експортно- імпортний банк» та направлено копію цієї постанови до вказаних банківських установ.

Таким чином, станом на 09.08.2019р. залишаються заблокованими на виконання ухвали від 01.08.2019р. лише грошові кошти в розмірі ціни позову 6688484,17 грн., що містяться на одному банківському рахунку № НОМЕР_3 , відкритому ТОВ «Подільський Енергоконсалтинг» у АТ «Банк Альянс», МФО 300119.

Позивач стверджує, що накладення арешту на грошові кошти не порушує право відповідача вільно користуватися та розпоряджатися своїми грошовими коштами, оскільки, арешту підлягають лише кошти на суму в межах ціни позову, що не може заважати нормальному функціонуванню підприємства та вільному використанню інших коштів на відповідному банківському рахунку, які перевищують зазначену суму.

У відзиві зазначає також підстави звернення МП «Вікфіл» до суду щодо стягнення грошових коштів.

Позивач звертає увагу, що більша частина нерухомого майна та земельних ділянок станом на дату подання заяви про забезпечення позову уже перебували під забороною відчуження, так як є забезпеченням виконання ТОВ «Подільський Енергоконсалтинг» зобов`язання в розмірі 64 650 000 грн в строк до 2023 року за іпотечними договорами і №12/162/23/288, №12/162/23/257, №12/162/23/201 від іпотекодержателя - АТ «Райффайзен Банк Аваль».

На підставі викладеного просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільський Енергоконсалтинг» на ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.08.2019р. у справі №902/629/19 у повному обсязі та залишити ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.08.2019р. у справі №902/629/19 в силі.

Ухвалою суду від 10.09.2019р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Енергоконсалтинг" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.08.19р. у справі №902/629/19 до свого провадження колегією суддів у складі: гол.суддя Саврій В.А., суддя Миханюк М.В., суддя Дужич С.П.

11.09.2019р. (вх.№31556/19) на адресу суду від відповідача надійшла письмова відповідь на відзив (т.1, арк.мат.оск.204-207).

Відповідач зазначає, що відзив позивача є необґрунтованим та непідтвердженим жодними доказами, у ньому продубльовано лише позовні вимоги наведені у позовній заяві по іншій господарській справі, яка перебуває в провадженні господарського суду Вінницької області і навіть не була розглянута судом першої інстанції по суті. Тому, вказана інформація позивача є свідомою маніпуляцією думкою суду апеляційної інстанції, не може бути такою, що встановлена судом і не може братися до уваги судом апеляційної інстанції, так як не підтверджує визначених законом підстав, наявність яких необхідна для забезпечення позову.

В суді першої інстанції позивач в порушення вимог ст.74 ГПК України не надав доказів в підтвердження того, шо не вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти у розмірі ціни позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зникнення або зменшення коштів, шо наявні у Товариства.

Звертає увагу, що відповідач заперечує щодо факту існування та невиконання зобов`язань перед МП «Вікфіл», однак дана обставина є предметом розгляду позову по суті та не є предметом доказування в даній справі щодо забезпечення позову.

На підставі зазначеного просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.08.2019р. у справі №902/629/19 та у задоволенні заяви МП «Вікфіл» про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 11.09.2019р. оголошено перерву в судовому засіданні до 20.09.2019р. об 10:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

19.09.2019р. (вх.№32212/19) на адресу суду від позивача надійшли письмові додаткові пояснення на відзив.

Позивач зазначає, що суть укладеного договору про надання гарантії №11905-19 від 21.05.2019р. свідчить про наявність обґрунтованих сумнівів у ТОВ «Гудзовка-Солар-1» щодо належного виконання перед ним своїх обов`язків з боку ТОВ «Подільський Енергоконсалтинг», у зв`язку з чим АТ «Банк Альянс» і виступає гарантом (у спосіб забезпечення виконання апелянтом своїх зобов`язань).

Крім цього, звертає увагу, що апелянт має право відкрити інші банківські рахунки в АТ «Банк Альянс» для виконання умов договору №11905-19 від 21.05.2019р.

Зазначає, що акт, наданий апелянтом, на підтвердження своїх безпідставних тверджень про відсутність вкладень у конверті поштового відправлення від 10.09.2019р. взагалі не заслуговує на увагу, оскільки його складення не передбачено будь-яким державним нормативно-правовим актом. Відсутність будь-яких вкладень у цінний лист, якщо би вона була реально виявлена апелянтом, мала би бути оформлена у відповідному порядку безпосередньо в поштовому відділенні, за участю уповноважених представників цього поштового відділення.

Позивач наголошує, що апелянт продовжує активно здійснювати свою господарську діяльність (роздруківка із сайту https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-08-02-001022-b щодо участі в тендерних закупівлях, тобто накладений арешт жодним чином не впливає на виконання ним своїх прав та обов`язків.

Також зазначає, що 05.08.2019р., уже після винесення судом ухвали про забезпечення позову, ТОВ «Подільський Енергоконсалтинг» було укладено нові іпотечні договори щодо наявного у цього товариство нерухомого майна (будівель та земельних ділянок), у зв`язку із збільшенням суми основного зобов`язання за раніше укладеним договором на здійснення кредитних операцій від 03.04.2018р. із 64 465 000 грн. до 11 200 000 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на 30.08.2019р. - 281 568 000 грн.

На підставі викладеного просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільський Енергоконсалтинг» на ухвалу господарського суду Вінницької області у справі №902/629/19 від 01.08.2019р. у повному обсязі та залишити ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.08.2019р. у справі №902/629/19 в силі.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 20.09.2019р. представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, надав пояснення по справі. Просив суд скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.08.2019р. у справі №902/629/19, у задоволенні заяви МП «Вікфіл» про забезпечення позову відмовити у повному обсязі, та стягнути з позивача судові витрати.

Представник позивача заперечила проти вимог апеляційної скарги відповідача, надала пояснення по справі. Просила суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільський Енергоконсалтинг» на ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.08.2019р. у справі №902/629/19 у повному обсязі та залишити ухвалу суду першої інстанції в силі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, додаткових пояснень, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

30.07.2019р. до господарського суду Вінницької області із заявою про забезпечення позову звернулось Мале підприємство "Вікфіл". Заява подана в порядку передбаченому ст.136 137, 138 ГПК України.

Як вбачається з поданої заяви, заявник просив суд забезпечити позовні вимоги за позовом Малого підприємства "Вікфіл" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Енергоконсалтинг" заборгованості та штрафних санкцій в сумі 6688484,17 грн. у вигляді:

- накладення арешту та заборони відчуження (заборони укласти будь-які договори щодо передачі (відчуження) цього нерухомого майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію) на нерухоме майно (виробничу будівлю за адресою: м.Вінниця, вул.Енергетична, 5В , загальною площею 2544,9 м. кв.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; земельну ділянку загальною площею: 0,2614 га за адресою: м.Вінниця, вул.Енергетична 5В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06);

- накладення арешту на грошові кошти (у розмірі ціни позову 6688484,17 грн.) на наступних банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Енергоконсалтинг": № НОМЕР_1 в Банк: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" у м.Києві (МФО 300335, кд. , ІПН 55); № НОМЕР_2 в Банк: Акціонерне товариство "УкрСиббанк" (МФО 351005, ІПН 91, ); а також на грошові кошти, які обліковуються на інших рахунках, які відкриті на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Енергоконсалтинг" (вул. Енергетична, буд.5, м.Вінниця, 21022, ; у розмірі ціни позову 6688484,17 грн.) та будуть виявлені в ході здійснення виконавчого провадження.

Також, в обґрунтування вказаної заяви заявник стверджував, що 23.07.2015р. між МП "Вікфіл" та ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" було укладено договір №23/07-1 від 23.07.2015р. про поставку товарів виробничо-технічного призначення. На виконання вимог укладеного між сторонами договору МП "Вікфіл" було поставлено ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" товару на загальну суму 42407671,40 грн., за який ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" розрахувався частково і на день подачі даної заяви за ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" рахується заборгованість в розмірі 4147671,36 грн. та нараховані 3% річних та інфляційні на суму заборгованості.

Заявник зазначив, що вжиття досудового врегулювання спору жодних результатів не дало, жодних адекватних реакцій з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Енергоконсалтинг" не здійснено.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник також вказав, що відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" наявне нерухоме майно, а саме виробничі будівлі та земельні ділянки, проте більшість нерухомого майна перебувають під забороною відчуження, оскільки є забезпеченням виконання ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" зобов`язання в розмірі 64465000,00 грн. в строк до 2023 року за іпотечними договорами з АТ "Райффайзен Банк Аваль".

Факт наявності даних іпотечних договорів, на думку заявника, вказує на фінансову неспроможність ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" виконати самостійно свої зобов`язання із добровільного погашення взятої суми кредиту, або з іншого боку боржник намагається умисно уникнути звернення стягнення на своє майно у разі примусового виконання рішення суду про стягнення з нього грошових коштів у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Як передбачено п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року №16, забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку.

Пунктом 3 вказаної Постанови визначено, що обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно п.1 Постанови визначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, майнового характеру позовних вимог та їх суттєвого розміру, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти (у розмірі ціни позову 6688484,17 грн.) може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зникнення або зменшення коштів, які наявні у боржника, на момент ухвалення рішення по справі. Однак, щодо заходу до забезпечення позову у вигляді накладення арешту та заборони відчуження на нерухоме майно, заявник не навів жодних достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача відсутні борги по господарських взаємовідносинах із контрагентами, відсутня заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами, відсутні судові провадження щодо невиконання своїх зобов`язань за укладеними договорами, а також немає жодних виконавчих проваджень.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Подільський Енергоконсалтинг» є постійно діючим провідним підприємством України в галузі енергетики, платоспроможним суб`єктом господарської діяльності, є великим платником податків (обслуговується Офісом великих платників податків ДФС України), та вчасно виконує свої зобов`язання зі сплати податків, отриманих кредитів, виплати заробітної плати своїм працівникам.

При цьому, прийнята на підставі заяви МП «Вікфіл» оскаржувана ухвала про забезпечення позову суперечить вимогам пункту 4 частини 1 статті 139 ГПК України, та є необгрунтованою і безпідставною, оскільки не містить жодних підтверджуючих документів в обґрунтування необхідності застосування забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів ТОВ «Подільський Енергоконсалтинг» та доказів того, що невжиття таких заходів може істотно в подальшому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або надати ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також, колегія суддів дійшла висновку, що наразі відсутні будь-які фактичні обставини або дії, спрямовані на ухилення відповідача від виконання зобов`язань після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів для уникнення розрахунків з позивачем тощо) та судом першої інстанції такі обставини в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали не зазначені.

При цьому, як було зазначено, саме посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного фактичного та документального обгрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Також слід зазначити, що загальна вартість поставленого товару за договором №23/07-1 від 23.07.2015р. по накладним становила 42407671,4 грн., ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" було сплачено 38260000,04 грн., що вказує лише на часткове невиконання відповідачем умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Однак, заявник не довів мотивів щодо наявності підстав обрання такого виду забезпечення позову як арешт коштів на рахунках, причин застосування заходів по забезпеченню позову, обставин, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зважаючи на викладене, у задоволенні заяви Малого підприємства "Вікфіл" про забезпечення позову слід відмовити за недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до положень ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне задоволити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Енергоконсалтинг": скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.08.19р. у справі №902/629/19; прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Малого підприємства "Вікфіл" про забезпечення позову.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються позивача.

Керуючись ст.ст.269, 270, 272, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Енергоконсалтинг" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.08.19р. у справі №902/629/19 - задоволити.

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.08.19р. у справі №902/629/19 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви Малого підприємства "Вікфіл" про забезпечення позову.

Стягнути з Малого підприємства "Вікфіл" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул.Ломоносова, будинок 42, офіс 23 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Енергоконсалтинг" (вул.Енергетична, буд.5, м.Вінниця, 21022, ) 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду Вінницької області.

Матеріали оскарження ухвали направити до господарського суду Вінницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 25.09.2019р.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Дужич С.П.