ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2019 року м.Дніпро Справа № 908/671/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Верхогляд Т.А., Дарміна М.О.,

секретар судового засідання: Вітко Г.С.,

розглянувши апеляційні скарги Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Барт» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.03.2019 (суддя Юлдашев О.О.) у справі № 908/671/18

Кредитори - 1/ Фізична особа-підприємець Іващук Олександр Анатолійович (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

2/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Труд" (, вул. Леніна, 9, м. Вільнянськ, Запорізька область, 70000)

Боржник - Дочірнє підприємство "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", (вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095)

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

22.02.2019р. до суду надійшла заява від Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", в якій він просить суд направити матеріали справи № 908/671/18 про банкрутство останнього до Господарського суду міста Києва.

Також розглядалось клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Барт» про заміну сторони правонаступником.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.03.2019 у справі № 908/671/18 заяву Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вих.№13/183 від 22.02.2019) про направлення матеріалів справи № 908/671/18 до господарського суду міста Києва залишено без задоволення.

Клопотання Приватного підприємства "Інгус Ойл" про заміну сторони правонаступником залишено без розгляду.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Барт" про заміну сторони правонаступником залишено без розгляду.

Копію ухвали надіслано: кредиторам, боржнику, розпоряднику майна.

Ухвалу обґрунтовано тим, що матеріали справи, окрім заяви боржника від 22.02.2019, до якої додано копію спеціального дозволу СБУ, не містять належних доказів фактичного ведення боржником діяльності, пов`язаної з державною таємницею, а також використання у господарській діяльності документів, які містять інформацію з обмеженим доступом (з грифом "особливої важливості", "цілком таємно" або "таємно"), і які мають бути досліджені у справі, відносно боржника мають застосовуватись процедури, визначені Законом про банкрутство, без застосування спеціального законодавства, пов`язаного з державною таємницею, в порядку загальної підсудності, у зв`язку з чим дана справа у повній мірі підсудна Господарському суду Запорізької області.

Відмовляючи у заміні сторони правонаступником суд зазначив, що така заява подана передчасно, оскільки судом не розглядалися грошові вимоги заявників до боржника.

2.Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.03.2019 у справі № 908/671/18, до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулось Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 21 березня 2019 року у справі № 908/671/18 в частині залишення без задоволення заяви Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про направлення матеріалів справи № 908/671/18 до господарського суду міста Києва та ухвалити нове рішення, яким направити справу № 908/671/18 до господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що інформація про зміст мобілізаційних планів державних органів та органів місцевого самоврядування, мобілізаційні потужності, заходи мобілізаційної підготовки і мобілізації та обсяги їх фінансування, які наявні у боржника також, відносяться до державної таємниці.

На думку скаржника, проведення процесуальних дій у судовій справі про банкрутство боржника потребує допуску до державної таємниці, а тому в силу приписів статті 30 ГПК України, даний спір підлягає розгляду в господарському суді міста Києва.

Водночас, апелянт вважає, що у даній справі № 908/671/18 діяльність, пов`язану з державною таємницею, здійснює безпосередньо боржник, що унеможливлює розгляд справи господарським судом Запорізької області, тобто справа підпадає під ознаки виключної підсудності.

Скаржник вважає, що аналізуючи фінансовий стан боржника суд та арбітражний керуючий має бути ознайомлений, у тому числі, й з обсягами фінансування витрат на здійснення діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Висновок суду першої інстанції про те, що для передачі матеріалів справи про банкрутство дії «Запорізький облавтодор» в матеріалах справи повинні бути в наявності документи на підтвердження діяльності боржника, пов`язаної з державною таємницею, є хибним, оскільки, в силу приписів статті 21 Закону України «Про державну таємницю» одним з основних завдань режимно-секретного органу боржника є недопущення необгрунтованого допуску та доступу осіб до секретної інформації, а діючим законодавством передбачена відповідальність за розголошення державної таємниці.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали від 21 березня 2019 року про відмову в задоволенні заяви боржника про передачу справи за підсудністю до господарського суду м. Києва наведених обставин не було враховано, чим порушено положення статті 30 ГПК України, Закону України «Про державну таємницю» та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Також, не погодившись з ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.03.2019 у справі № 908/671/18, до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Барт», в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.03.2019 року у справі №908/671/18, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до господарського суду Запорізької області.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що ТОВ «Барт» став новим кредитором боржника, ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» в обсязі прав і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (пункт 3 договору відступлення).

Скаржник вважає, що суд першої інстанції не з`ясував питання стосовно визнання боржником кредиторських вимог правопопередника (ПП «Інгус Ойл») в сумі 2 057 731,37 грн. та подальшої згоди боржника на заміну кредитора правонаступником, протиправно та необґрунтовано відмовив правонаступнику у праві на участь у справі, чим було порушено статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

На думку скаржника, оскільки заміна учасника справи допускається на будь-якій стадії судового процесу суд має усі повноваження залучити до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу, навіть якщо такий учасник справи з причин, які від нього не залежать, поки не має статусу кредитора.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, зокрема ч. 1 ст. 52 ГПК України щодо заміни учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

3.Узагальнені доводи інших учасників справи.

Арбітражний керуючий Васильцов А.А. у відзиві на апеляційні скарги, просив залишити апеляційні скарги без задоволення.

ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України» надало пояснення по справі, в яких підтримало доводи апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Інші учасники справи не скористалися своїм правом бути присутніми у судовому засіданні, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2019 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Барт» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.03.2019 у справі № 908/671/18 та призначено розгляд справи на 15.07.2019.

15.07.2019 року розгляд справи відкладено на 07.08.2019 року.

07.08.2019 року розгляд справи відкладено на 02.10.2019 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 01.10.2019 року, у зв`язку з відрядженням судді Паруснікова Ю.Б., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №908/671/18, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Дарміна М.О. Верхогляд Т.А.

02.10.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні присутні представники учасників справи про банкрутство надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Інші учасник справи не скористалися своїм правом бути пристуніми у судовому засіданні, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.03.2019 у справі № 908/671/18 слід залишити без змін з огляду на наступне.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.06.2018р. відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", визнано безспірні грошові вимоги до боржника кредитора -1 у розмірі - 629 769,85 грн.. з яких: 500 702,65 грн. основного боргу та 129 067,20 грн. неустойки, та кредитора -2 у розмірі - 2 232 910, 23 грн. основного боргу, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого В`язовченка Анатолія Михайловича (свідоцтво Міністерства юстиції України № 81 від 07.02.2013р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса для листування: АДРЕСА_2). Встановлено грошову винагороду розпоряднику майна у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок ініціюючих кредиторів.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, здійснено публікацію оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

22.02.2019р. до суду надійшла заява від Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", в якій він просив суд направити матеріали справи № 908/671/18 про банкрутство останнього до Господарського суду міста Києва.

Заявник зазначає про наявність у обставинах справи державної таємниці.

Крім того, 19.03.2019р. до суду надійшли клопотання Приватного підприємства "Інгус Ойл" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Барт" про заміну сторони правонаступником, оскільки здійснено уступку права вимоги (цесію) за договором від 25.02.2019 року № 25/02-1.

6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Справи про банкрутство розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (ч. 1 ст. 10 Закону).

Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності.

У відповідності до ч. 5 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ. Отже, вбачається, що матеріали справи мають саме містити державну таємницю.

Згідно з ч. 6 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство боржників, які здійснюють діяльність, пов`язану з державною таємницею, регулюється з урахуванням особливостей, передбачених законодавством про державну таємницю.

Так, статтею 34 Закону України "Про державну таємницю" встановлено особливості здійснення органами державної влади їх функцій щодо органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею.

Органи державної влади, в тому числі правоохоронні, державного фінансового контролю та суди, з метою охорони державної таємниці мають за погодженням із Службою безпеки України встановлювати порядок здійснення своїх функцій щодо органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею.

Відповідно до ст. 1 цього ж Закону державна таємниця - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Звід відомостей, що становлять державну таємницю, затверджено наказом голови Служби безпеки України від 12 серпня 2005 р. № 440. Відповідно до Закону України "Про державну таємницю" Звід відомостей, що становлять державну таємницю (далі - ЗВДТ), є єдиною формою реєстрації цих відомостей в Україні. З моменту опублікування ЗВДТ держава забезпечує захист і правову охорону відомостей, які зареєстровані в ньому. ЗВДТ формується Службою безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць про віднесення інформації до державної таємниці та висновків державних експертів про скасування раніше прийнятих рішень, а у випадках, передбачених ст. 12 Закону України "Про державну таємницю", - на виконання рішень суду.

Боржник при зверненні з заявою про порушення справи про банкрутство зобов`язаний додати до своєї заяви копію спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, а в разі закінчення терміну дії такого дозволу - довідку про наявність у боржника матеріальних носіїв секретної інформації (технічної документації, виробів, їх дослідних зразків тощо), а при порушенні стосовно боржника справи за заявою кредитора, боржник зобов`язаний додати до відзиву відомості про проведення боржником діяльності, пов`язаної із державною таємницею (ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 13 Закону про банкрутство).

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про державну таємницю" державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації мають право провадити діяльність, пов`язану з державною таємницею, після надання їм Службою безпеки України спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею. Надання дозволу здійснюється на підставі заявок та результатів спеціальної експертизи щодо наявності умов для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею. Результати спеціальної експертизи щодо наявності умов для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, оформляються відповідним актом.

Дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, не надається, якщо відсутні умови для провадження такої діяльності, передбачені цією статтею, а також якщо керівник підприємства, установи, організації не є громадянином України або не має допуску до державної таємниці.

Підприємствам, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею, за результатами спеціальної експертизи надаються відповідні категорії режиму секретності (перша, друга або третя), що зазначаються Службою безпеки України у дозволах на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Підприємства, яким надано відповідний дозвіл, набувають права на доступ до конкретної секретної інформації згідно з рішенням державних органів, уповноважених державним експертом з питань таємниць приймати такі рішення. За погодженням з цими органами здійснюється передача секретної інформації або її матеріальних носіїв підприємствам, які мають дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Таким чином, надання спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, лише засвідчує право підприємства на доступ до конкретної секретної інформації, але не зобов`язує здійснювати таку діяльність без потреби.

Враховуючи вимоги Закону України "Про державну таємницю" та Порядку організації та забезпечення секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2013р. № 393, документи, які містять державну таємницю, не можуть бути досліджені господарським судом у випадку відсутності режимно-секретного відділу та повноважень щодо роботи з таємною інформацією.

У своїй заяві від 22.02.2019 боржник повідомляє про отримання у серпні 2018 року від СБУ спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею. При цьому Боржник зазначає, що дозвіл надано у зв`язку з тим, що при проведенні господарської діяльності Боржник використовує приписи документів, які мають гриф "Для службового користування".

Відповідно до статей 6 та 9 Закону України "Про доступ до публічної інформації", інформація у документах, які мають гриф "Для службового користування", належить до інформації з обмеженим доступом, проте не є таємною.

Відповідно до Закону України "Про державну таємницю" кожному документу, виробу або іншому матеріальному носію таємної інформації надається відповідний гриф секретності: "особливої важливості", "цілком таємно" або "таємно".

Докази наявності у володінні/розпорядженні Боржника таємної інформації, носії якої у встановленому порядку отримали гриф "особливої важливості", "цілком таємно" або "таємно", Боржником не надавались та у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком про те, що наявність у боржника (відповідача), кредитора (позивача) або іншого учасника справи спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, не відноситься до обставин, які зумовлюють обов`язкову передачу господарської справи в порядку виключної підсудності на розгляд місцевому господарському суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Як зазначалось вище, відповідно до ч. 5 ст. 30 ГПК України виключною компетенцією місцевого господарського суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, є розгляд справ, матеріали яких містять державну таємницю.

Таким чином, обов`язковою умовою для можливості законної передачі справи в порядку виключної підсудності на розгляд місцевому господарському суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, є саме наявність у цій справі матеріалів, які містять державну таємницю - носії інформації, яким надано гриф "особливої важливості", "цілком таємно" або "таємно", незалежно від того чи отримав боржник (відповідач) у встановленому порядку спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею. Отже, відсутні підстави для розгляду справи в порядку виключної підсудності.

Відповідно до частини 7 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої не обмежений.

У випадку, якщо згідно вимог законодавства у справі має бути досліджено документ, що містить інформацію, яка становить державну таємницю, особа, у розпорядженні якої знаходиться цей документ, зобов`язана вжити заходи, які дозволяють приховати розміщену у документі таємну інформацію від несанкціонованого доступу осіб, які не мають відповідного допуску, та забезпечити можливість вільного ознайомлення суду і учасників справи з тією інформацією в документі, яка не відноситься до таємної.

Стосовно висновку суду про відсутність підстав для залучення у справу правонаступника колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут), учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Згідно зі ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитора за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно з п. 4 ст. 23 Закону, особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

За п. 5 ст. 23 Закону, розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються:

- розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

- розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

- дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

- дата підсумкового засідання суду.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня). Отже, не ґрунтуються на вимогах Закону доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Барт» про те, що сам факт подання заяви особою, щодо якої має боржник борг, означає наявність у неї статусу кредитора.

Питання правонаступництва у справі про банкрутство врегульовано статтею 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідно до якої у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншої учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Зазначена правова позиція узгоджується з постановою Верховного Суду України у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.12.2018 по справі № 31/160(29/170(6/77-5/100).

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Довід скаржника про те, що інформація про зміст мобілізаційних планів державних органів та органів місцевого самоврядування, мобілізаційні потужності, заходи мобілізаційної підготовки і мобілізації та обсяги їх фінансування також відносяться до державної таємниці колегією суддів не заперечується, але доказів наявності такої інформації у справі не надано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну таємницю», державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну таємницю», зокрема, залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці:

форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно";

форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно";

форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності "таємно", а також такі терміни дії допусків:

для форми 1 - 5 років;

для форми 2 - 7 років;

для форми 3 - 10 років

Допуск до державної таємниці під час застосування до боржника судових процедур банкрутства у встановленому законодавством порядку надається органами Служби безпеки України арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) після проведення його перевірки за поданням державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, до сфери управління якого (якої) належить боржник або який (яка) є замовником робіт, пов`язаних з державною таємницею.

Колегія суддів враховує наявність у боржника дозволу, його статутні завдання, пов`язані з державною таємницею, проте у справі відсутні жодні документи (докази), які б вміщували у собі державну таємницю, отже, дійсно підстави для передачі справи відсутні.

Процесуальним законом не передбачена можливість передачі справ за підсудністю з тих підстав, що арбітражний керуючий у майбутньому зможе мати доступ до документів, що вміщують державну таємницю, як про це заявляє скаржник Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Аналогічна оцінка обставин справи висловлена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2019 по справі № 910/3406/18 і Верховного Суду у постанові від 20.06.2019 у справі, якою підтримано висновки суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи, окрім заяви боржника від 22.02.2019, до якої додано копію спеціального дозволу СБУ, не містять належних доказів фактичного ведення боржником діяльності, пов`язаної з державною таємницею, а також використання у господарській діяльності документів, які містять інформацію з обмеженим доступом (з грифом "особливої важливості", "цілком таємно" або "таємно"), і які мають бути досліджені у справі, відносно боржника мають застосовуватись процедури, визначені Законом про банкрутство, без застосування спеціального законодавства, пов`язаного з державною таємницею, в порядку загальної підсудності, тому суд першої інстанції правомірно залишив без задоволення заяву Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про направлення матеріалів справи № 908/671/18 до господарського суду міста Києва.

Колегія суддів вважає, також, що вищезазначені клопотання про заміну сторони правонаступником були подані передчасно, оскільки у судовому порядку ще не були розглянуті грошові вимоги заявників до боржника тому суд першої інстанції не мав права здійснювати заміну сторони. Більш детально мотиви прийнятого рішення викладено у п. 6 цієї постанови.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.

Права скаржників не порушені.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи скаржників не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, а ухвала Господарського суду Запорізької області від 21.03.2019 у справі № 908/671/18 винесена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваного судового рішення без змін.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Барт» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.03.2019 у справі № 908/671/18 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.03.2019 у справі № 908/671/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 07.10.2019 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Судді Т.А. Верхогляд

М.О. Дармін