ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2019 р. Справа№ 910/7986/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

представників:

від ТОВ "Кліко компані" - Пісна Д.В.,

від ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" - Добжанський В.В.,

від ТОВ "Перше реєстраційне бюро" - Кладіков М.П.,

від арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. - Карасюк О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліко компані"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 11.07.2019 (повний текст складено16.07.2019, суддя Пасько М.В.)

про відкриття провадження

у справі №910/7986/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста"

до Приватного акціонерного товариство "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького" (код 00191906)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/7986/19; визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" кредитором Приватного акціонерного товариство "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького" на суму 440391933,33 грн, з яких: 19210,00 грн - вимоги першої черги, 440372723,33 грн - вимоги четвертої черги; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 11.07.2019; введено процедуру розпорядження майном боржника з 11.07.2019; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кліко компані" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 та відмовити заявнику у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника.

В апеляційній скарзі, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кліко компані" зазначає, що є власником значного пакету акцій, емітентом яких є боржник, а порушення провадження у справі про його банкрутство безпосередньо впливає на права та інтереси акціонера, оскільки таке провадження в значній мірі впливає на вартість акцій, робить їх інвестиційно непривабливими, порушує права акціонера, встановлені ст. 25 Закону України "Про акціонерні товариства". В обгрунтування підстав для скасування ухвали суду першої інстанції від 11.07.2019, скаржник зазначив про порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи. Так, за твердженням заявника апеляційної скарги, суд не з`ясував обставини справи, які свідчать про те, що всі вимоги ініціюючого кредитора повністю забезпечені майном боржника згідно укладених договорів застави, відповідно дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/7986/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліко компані" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.07.2019; розгляд справи призначено на 10.09.2019.

Ініціюючий кредитор подав відзив, в якому заперечив доводи скаржника про відсутність підстав для відкриття провадження у спарві про банкрутство, оскільки забезпечені вимоги складають 31073577,00 грн, в той час як загальна сума заборгованості, що не забезпечена майном боржника складає 409299146,33 грн. Окремо заявник вказав на відсутність у ТОВ "Кліко компані" права на апеляційне оскарження, оскільки акціонери мають право на захист своїх прав у спорах, що виникають з корпоративних відносин, а також між юридичною особою та посадовою особою такої юридичної особи.

У відповідності до ч. 10 ст. 32 ГПК України та згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2019 для розгляду справи № 910/7986/19, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Грека Б.М., сформовано колегію суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Остапенко О.М., Верховець А.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 постановлено здійснювати розгляд справи № 910/7986/19 по суті спочатку колегією суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Остапенко О.М., Верховець А.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2019.

Товариство з обмеженою. відповідальністю "Професійні кредитні системи" подало клопотання про залучення товариства до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні боржника, оскільки провадження у справі про банкрутство та прийняті у ньому рішення безпосередньо впливають на права та інтереси ТОВ "Професійні кредитні системи" як забезпеченого кредитора ТОВ "Кліко компані", предметом забезпечення є акції, що належать на праві власності ТОВ "Кліко компані", а емітентом яких є боржник.

Апеляційний суд ухвалив відмовити в задоволенні клопотання ТОВ "Професійні кредитні системи" з огляду на те, що провадження у справі про банкрутство відбувається з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за яким третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору, не є учасником справи про банкрутство.

В судовому засіданні 10.09.2019 оголошено перерву до 19.09.2019 відповідно до ст. 216 ГПК України.

В судовому засіданні 19.09.2019 також розглянуто клопотання ТОВ "Перше реєстраційне бюро" про зупинення провадження у справі про банкрутство боржника до набрання законної сили судовим рішенням у справі Господарського суду міста Києва № 910/10296/19 про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги № 0002/19/7 від 27.03.2019, що укладений між ПАТ "Банк Форум" та ТОВ "Фінансова компанія "Веста".

Обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України є об`єктивна неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Разом з тим, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За твердженням заявника клопотання, обставини, які будуть встановлені у справі № 910/10296/19, суттєво впливають на розгляд справи про банкрутство боржника та ставлять під сумнів правомірність переходу прав вимоги за кредитним договором від ПАТ "Банк Форум" до ТОВ "Фінансова компанія "Веста", на підставі якого заявлені кредиторські вимоги до боржника.

Колегія суддів ухвалила відхилити клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки при розгляді справи про банкрутство, суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. При цьому, договори, на підставі яких виникають відповідні зобов`язання кредитора та боржника мають оцінюватись відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, тобто з урахуванням презумпції правомірності правочину.

Щодо права ТОВ "Кліко компані" на апеляційне оскарження ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство від 11.07.2019 колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Кліко компані" є власником значного пакету акцій Приватного акціонерного товариство "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького" - боржника у даній справі.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Отже, наведеною нормою передбачено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, ухвалене за результатами розгляду спору про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, зважаючи на предмет і підстави позову.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним.

На думку колегії суддів, обґрунтованими є доводи скаржника про те, що оскаржуване судове рішення безпосередньо впливає на її права та інтереси як особи, що володіє часткою в статутному капіталі акціонерного товариства-боржника, оскільки початок судових процедур банкрутства може істотно вплинути на ринкову вартість акцій акціонерного товариства, а відтак, існує імовірність зменшення вартості майнових активів акціонера, в даному випадку - ТОВ "Кліко компані" та дає йому право на апеляційне оскарження судового рішення відповідно до ст. 254 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження, вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 р. № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" (змінило найменування на ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста") звернулося до суду із заявою про порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариство "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького" у зв`язку з неспроможністю останнього погасити прострочену заборгованість за кредитним договором № 2-0065/13/11-KL від 28.10.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 у справі № 910/7986/19 прийнято заяву до розгляду, підготовче засідання призначено на 11.07.2019.

З матеріалів справи вбачається, що 28.10.2013 між ПАТ "Банк Форум" як кредитором та боржником як позичальником укладено кредитний договір № 2-0065/13/11-KL, за умовами якого кредитор відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію та надає кредитні кошти, а позичальник зобов`язується вчасно погашати кредиторську заборгованість, сплачувати проценти та комісії в строки та на умовах договору. Кредитний ліміт узгоджений сторонами в сумі 16 млн доларів США з метою поповнення обігових коштів. Кінцевий термін погашення заборгованості - 27 жовтня 2014 року.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 10 Закону про банкрутство, право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор. Справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону про банкрутство, до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження безспірності грошових вимог, заявник послався на постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 у справі № 910/14139/14, якою було задоволено позов банку до боржника, стягнуто з боржника 16000000,00 доларів США заборгованості за кредитом, 669999,99 доларів США заборгованості за процентами.

Крім того, до заяви було додано наказ Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 № 910/14139/14, постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51738658 від 25.07.2016, постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 31.05.2018.

Разом з тим, 27.03.2019 між ПАТ "Банк Форум" (Банк) та ТОВ "Фінансова компанія "Веста" (новий кредитор) укладено договір № 0002/19/7 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого Банк відступив новому кредитору, а новий кредитор набув права вимоги до позичальників, іпотекодавців та поручителів за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки згідно додатків.

Згідно з додатками до договору № 0002/19/7 про відступлення прав вимоги, до ТОВ "Фінансова компанія "Веста" перейшли права вимоги за кредитним договором № 2-0065/13/11-KL від 28.10.2013, договором застави № 1-0472/13/11-ZS від 01.11.2013 (предмет застави: транспортні засоби 36 одиниць) та договором застави № 1-0470/13/11-ZS від 31.10.2013 (предмет застави: підвісне обладнання, тепловози).

Як встановлено апеляційним господарським судом, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2-0065/13/11-KL від 28.10.2013 ПАТ "Банк Форум" (заставодержатель) та Приватне акціонерне товариство "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького" (заставодавець) уклали договір застави № 1-0470/13/11-ZS від 31.10.2013 та договір застави № 1-0472/13/11-ZS від 01.11.2013.

За умовами п. 1.1 договорів застави, застава забезпечує виконання заставодавцем зобов`язань, що випливають з укладеного між ним та заставодержателем кредитного договору № 2-0065/13/11-KL від 28.10.2013, за яким заставодавець зобов`язаний повернути заставодержателю кредит в сумі 16000000,00 доларів США, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та можливу неустойку, а також відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимог за кредитним договором, та збитків, завданих його порушенням.

За договором застави № 1-0470/13/11-ZS від 31.10.2013 передано в заставу рухоме майно, заставною вартістю 5960931,00 грн, що в перерахунку станом на дату укладання договору становить 745768,92 доларів США.

За договором застави № 1-0472/13/11-ZS від 01.11.2013 передано в заставу транспортні засоби в кількості 36 одиниць, заставною вартістю 25112646,00 грн, що в перерахунку станом на дату укладання договору становить 3141829,00 доларів США.

Докази припинення, розірвання або визнання недійсним договорів застави матеріали справи не містять.

Ініціюючий кредитор також не надав докази звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором станом на дату звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство.

За твердженням ініціюючого кредитора станом на день подання заяви про порушення справи про банкрутство загальна сума безспірних грошових вимог, не забезпечених заставою майна складає 409299146,33 грн (440372723,33 грн - 31073577,00 грн).

При цьому, кредитор обраховує забезпечені вимоги в розмірі 31073577,00 грн, виходячи з договірної вартості предмету застави.

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 15.05.2018 за результатами розгляду справи № 902/492/17, забезпеченими зобов`язаннями в розумінні статті 1 Закону про банкрутство та, відповідно, вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства.

Господарські суди, визначаючи розмір забезпечених кредиторських вимог та включаючи їх окремо до реєстру, повинні застосовувати положення статті 19 Закону України "Про заставу" та статті 7 Закону України "Про іпотеку" та встановити на підставі належних та допустимих доказів, які саме вимоги кредитора, зазначені в його заяві, забезпечені заставою майна, а також склад та розмір цих вимог.

Закон про банкрутство не пов`язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника, із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи з розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов`язань майнової поруки по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави.

Отже, на момент порушення провадження у справі про банкрутство кредитор не вправі самостійно визначити такі вимоги незабезпеченими, за винятком відмови від забезпечення шляхом укладення відповідного договору між сторонами забезпечувального зобов`язання або подання відповідної заяви кредитором суду про відмову від забезпечення.

Тобто, з огляду на зазначені вимоги законодавства та висновки Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів констатує, що правом на звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство мають лише ті кредитори, кредиторські вимоги яких не забезпечені заставою або за умов відмови від забезпечення.

У даній справі відповідна заява ініціюючим кредитором про відмову від забезпечення до суду не подавалась.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Як було встановлено вище, грошові вимоги ініціюючого кредитора складаються з основного боргу за кредитним договором в сумі 16000000,00 доларів США, 669999,99 доларів США процентів за користування кредитом, а умовами договорів застави узгоджено забезпечення виконання всіх зобов`язань боржника, що випливають з кредитного договору.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що станом на час звернення ініціюючого кредитора із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, всі його кредиторські вимоги були в повному обсязі забезпечені заставою.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 16 Закону про банкрутство, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону про банкрутство, за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про:

відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство;

відмову у відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 7 ст. 16 Закону про банкрутство суд відмовляє в відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство, якщо вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника.

Оскільки вимоги ініціюючого кредитора повністю забезпечені майном боржника згідно з умовами договору застави № 1-0472/13/11-ZS від 01.11.2013 та договору застави № 1-0470/13/11-ZS від 01.11.2013 від 31.10.2013, колегія суддів доходить висновку про наявність підстави для відмови в відкритті провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариство "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького".

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції в порушення норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи, дійшов помилкового висновку про відкриття провадження у даній справі про банкрутство.

За таких обставин, ухвала Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 підлягає скасуванню, належить прийняти нове рішення, яким відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Керуючись ст. 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліко компані" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 про відкриття провадження у справі № 910/7986/19 скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

Відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариство "Балаклавське рудоуправління ім. О.М. Горького".

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписаний 26.09.2019.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

А.А. Верховець