ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Справа№ 910/3095/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Мартюк А.І.

Сітайло Л.Г.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Руденко А.О. (ордер серія КС №634767 від 05.08.2019);

від відповідача - Кравченко О.К. (довіреність №300-122/03-82 від 08.07.2019);

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з`явився;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Семеник М.А. ( довіреність №92 від 15.08.2019);

від Спеціалізованої антикорупційної прокуратури - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експозиція"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2019

у справі № 910/3095/19 (суддя Підченко Ю.О.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експозиція"

до Антимонопопольного комітету України

за участі Заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури

третя, особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне підприємство "Єврооснова - СМ (третя особа 1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Національне антикорупційне бюро України (третя особа 2)

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2019 у справі № 910/3095/19 у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду грунтується на тому, що:

- розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, згідно з розпорядженням Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.04.2018 №13-р, було розпочато правомірно;

- норми Закону України «Про захист економічної конкуренції» не забороняють використання Антимонопольним комітетом України документів, що забрані органом досудового розслідування, та жодним чином не ставлять у залежність можливість використання таких документів виключно після оцінки судом, який розглядає кримінальну справу;

- для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію;

- господарські суди не повинні перебирати на себе притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2019 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:

- місцевий господарський суд обмежив право позивача на участь у справі, оскільки єдиний представник позивача звернувся до суду з клопотанням про відкладення (як тільки стало відомо про необхідність лікування 12 липня 2019), однак таке клопотанням судом було відхилено;

- в порушення ч.4 ст.50 ГПК України, Господарський суд міста Києва в ухвалі про залучення Національного антикорупційного бюро України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не вказав, на які саме права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі за фактичної відсутності таких прав і обов`язків;

- місцевий господарський суд безпідставно допустив до участі у справі прокурора;

- підстави початку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції були відсутні;

- законні підстави для прийняття Розпорядження від 10.04.2018 № 13-р про початок розгляду справи відсутні, що тягне за собою незаконність прийнятого на його основі Розпорядження від 05.07.2018 № 35-р про доручення проведення розслідування, оскільки доручення на проведення розслідування є похідним від початку такого розслідування й не може існувати без нього;

- відповідачем при прийнятті рішення використано процесуальні джерела доказів, зібраних у кримінальному провадженні, проте єдиним уповноваженим суб`єктом оцінки зібраних у кримінальному провадженні доказів, в тому числі на предмет допустимості, є суд.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Мартюк А.І., Сітайло Л.Г. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Експозиція" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2019, справу № 910/3095/19 призначено до розгляду на 23.09.2019.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Національного антикорупційного бюро України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа зазначає про те, що:

- Антимонопольним комітетом України правомірно розглянуто справу про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та прийнято рішення від 22.12.2018 №320р/тк у відповідності до норм Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Від відповідача (19.09.2019) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2019 без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про те, що:

- доводи скаржника про порушення місцевим господарським судом приписів господарського процесуального кодексу України щодо залучення судом в якості третьої особи Національного антикорупційного бюро України та допуску до участі у справі прокурора, є необґрунтованими;

- у діях Комітету відсутні порушення приписів Закону України «Про захист економічної конкуренції»;

- твердження апелянта стосовно допущення Комітетом «очевидного порушення статті 31 Конституції України» не відповідають дійсності.

Від Генеральної прокуратури України надійшло клопотання (20.09.2019) про надання для ознайомлення та відкладення розгляду справи.

В судовому засідання 23.09.2019 в клопотанні про відкладення розгляду справи Генеральній прокуратурі України відмовлено з огляду на наступне.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

В судове засідання апеляційного господарського суду 23.09.2019 не з`явились третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та прокурор.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури судовою колегією враховано, що:

- щодо третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (Приватне підприємство "Єврооснова - СМ) , то як слідує з відомостей на офіційному сайті Укрпошти та отриманої інформації за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, здійсненого судом на адресу відповідача 2 процесуальних документів ( зокрема, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 ), відправлення за номером 648 (ПП "Єврооснова - СМ) не вручене під час доставки - інші причини;

- щодо Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, то як слідує з відомостей на офіційному сайті Укрпошти та отриманої інформації за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, здійсненого судом на адресу відповідача 2 процесуальних документів ( зокрема, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 ), відправлення за номером 863 (Спеціалізована антикорупційна прокуратура) вручено 23.08.2019.

Враховуючи те, що судом вчинені всі процесуальні дії для повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи, крім того судовою колегією враховується те, що сторони, в розумні інтервали часу, мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, неявка третьої особи та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у справі по суті, судова колегія з урахуванням думки представників позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, щодо розгляду апеляційної скарги у відсутності третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача судовою колегією встановлено.

В силу ч.1 ст.3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Приписами ст.4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ч.1 ст.35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

27.12.2018 Тимчасовою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи №73/13-р-02-05-18 про порушення ПП "Єврооснова-СМ" та ТОВ "Експозиція" законодавства про захист економічної конкуренції та подання третього відділу досліджень та розслідувань Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.11.2018 № 60-03/160п прийнято рішення № 32-р/тк про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, яким, зокрема:

- визнано, що Приватне підприємство "Єврооснова-СМ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Експозиція" вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю "Частини залізничних локомотивів, трамвайних моторних вагонів і рухомого складу; кріплень та арматури і їхніх частин; механічного устаткування для керування рухом (прокладки підрейкові, прокладки нашпальні, ізолюючі втулки)", яку проводило Державне підприємство "Укрзалізничпостач" (з грудня 2015 - Філія "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Укрзалізниця") (оголошення про проведення процедури закупівлі № 263523, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу, бюлетень від 30.12.2015 № 411/1/1 (30.12.2015);

- визнано, що Приватне підприємство "Єврооснова-СМ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Експозиція" вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у закупівлі "Частини залізничних локомотивів, трамвайних моторних вагонів і рухомого складу; кріплень та арматури і їхніх частин; механічного устаткування для керування рухом (скріплення рейкове)", яку проводило Державне підприємство "Укрзалізничпостач" (з грудня 2015 - Філія "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Укрзалізниця") (оголошення про проведення процедури закупівлі № 26330, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу, бюлетень від 30.12.2015 № 411/1/1 (30.12.2015);

- визнано, що Приватне підприємство "Єврооснова-СМ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Експозиція" вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю "Код ДК 30.20.4 - Частини залізничних локомотивів, трамвайних моторних вагонів і рухомого складу; кріплень та арматури і їхніх частин; механічного устаткування для керування рухом (Код ЄЗС 34946000-0 конструкційні матеріали та приладдя для залізничних колій) (Скріплення рейкове)", яку проводило державне підприємство "Укрзалізничпостач" (з грудня 2015 - Філія "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Укрзалізниця") (оголошення про проведення процедури закупівлі № 090323, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу, бюлетень від 30.03.2016, ВДЗ № 61 (30.03.2016);

- за вказані вище порушення на Приватне підприємство "Єврооснова-СМ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Експозиція" накладено відповідні штрафи.

За змістом статей 36, 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції" вирішення питання, зокрема, щодо прийняття розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції належить до виняткової компетенції органів Комітету та є способом реалізації покладених на них законодавством владних управлінських функцій у сфері забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Прийняття органом Комітету розпорядження про початок розгляду справи у зв`язку з наявністю в діях суб`єкта господарювання ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції та здійснення ним розгляду відповідної справи не порушує прав та охоронюваних законом інтересів такого суб`єкта господарювання, оскільки застосування до нього будь-яких санкцій (заходів відповідальності), встановлених статтями 51-54 цього Закону, таке розпорядження не передбачає.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за:

- заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України "Про захист економічної конкуренції" для забезпечення проведення розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема виконання дій, передбачених статтею 44 цього Закону, органи Національної поліції, органи доходів і зборів та інші правоохоронні органи зобов`язані надавати у межах наданих їм прав допомогу Антимонопольному комітету України, його територіальним відділенням.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що підстави початку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції були відсутні, оскільки Національне антикорупційне бюро України не належить до суб`єктів, визначених ст. 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за зверненням яких може бути розпочато розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що вирішення питання проведення перевірки Антимонопольним комітетом України було ініційовано Національним бюро з огляду на встановлені у кримінальному провадженні від 14.06.2016 № 0000394 обставини та зібрані документи.

Так, у постанові від 19.03.2019 у справі № 910/1415/18 Верховний Суд, у подібних правовідносинах, дійшов висновку, а саме: "Посилання скаржника на відсутність у НАБУ повноважень щодо ініціації розгляду його заяви АМК, за наслідками якої було прийнято Рішення АМК, оскільки воно (НАБУ) не є належним суб`єктом у сенсі статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції", частини першої статті 28 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" та абзацу третього пункту 17 Правил, не можуть братися до уваги через те, що НАБУ є державним правоохоронним органом, тоді як органи АМК розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за, зокрема, поданнями органів державної влади".

Як вбачається з тексту розпорядження Адміністративної колегії Відділення від 10.04.2018 № 13-р у справі № 73/13-р-02-05-18, а саме: "за результатами аналізу документів та інформації отриманої у ході здійснення контролю, Відділенням виявлені обставини, які є ознакою того, що під час підготовки документів та участі у Торгах TOB "Експозиція" та ПП "Єврооснова-СМ" не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою конкуренції, а діяли узгоджено", розгляд справи розпочався за власною ініціативою Відділення.

Виходячи з наведеного, розпорядження Адміністративної колегії Відділення від 10.04.2018 № 13-р та від 05.07.2018 № 35-р у справі № 73/13-р-02-05-18 (про доручення проведення розслідування) прийняті у відповідності з приписами законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, згідно з розпорядженням Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.04.2018 № 13-р, було розпочато правомірно, доводи апеляційної скарги, що підстави початку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції були відсутні не базуються на нормах діючого законодавства та не спростовують зазначених висновків суду.

З наявних у матеріалів справи вбачається, що в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 31.03.2016, з якого в подальшому було виділено кримінальне провадження від 14.06.2016 № 0000394, детективами Національного бюро поінформовано Антимонопольний комітет України про встановлені обставини з метою їх перевірки на наявність антиконкурентної узгодженої поведінки між ТОВ "Експозиція" та ПП "Єврооснова-СМ". У період 2016-2018 років Національним бюро надавалися Антимонопольному комітету України, в тому числі й на запити останнього, документи для їх використання у здійсненні перевірки дотримання законодавства про захист економічної конкуренції (копії листів наявні в матеріалах справи).

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що відповідачем при прийнятті рішення використано процесуальні джерела доказів, зібраних у кримінальному провадженні, проте єдиним уповноваженим суб`єктом оцінки зібраних у кримінальному провадженні доказів, в тому числі на предмет допустимості, є суд.

Згідно з частиною другою статті 19 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" під час розгляду заяв і справ про узгоджені дії, концентрацію, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень, рішень за заявами і справами, здійснення інших повноважень у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, контролю за узгодженими діями, концентрацією органи та посадові особи Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції і є незалежними від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та суб`єктів господарювання, а також політичних партій та інших об`єднань громадян чи їх органів.

Відповідно до частини другої статті 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Комітету:

- збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень;

- отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Згідно із статтею 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення.

Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів.

Отримані від Національного антикорупційного бюро України матеріали в розумінні статті 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є письмовими доказами, що свідчать про вчинення позивачем та ПП "Єврооснова-СМ" порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Питання щодо збору, оцінки та аналізу доказів у справі є компетенцією виключно Комітету. Комітет самостійно визначає джерела, спосіб одержання та обсяг відомостей, які є необхідними для повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Особи, які беруть (брали) участь у справі, мають право на підставі статті 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції", окрім іншого, наводити докази, подавати клопотання, усні й письмові пояснення (заперечення).

Отже, з урахуванням чинного законодавства, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказані норми Закону України "Про захист економічної конкуренції" не забороняють використання Антимонопольним комітетом України документів, що зібрані органом досудового розслідування, та жодним чином не ставлять у залежність можливість використання таких документів виключно після їх оцінки судом, який розглядає кримінальну справу.

Окрім того, нормою ст. 45 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зобов`язано правоохоронні органи, яким є Національне антикорупційне бюро України, надавати допомогу Антимонопольному комітету України, його територіальним відділенням для забезпечення проведення розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Комітет керуючись необхідністю всебічного, повного і об`єктивного з`ясування дійсних обставин справи, надав належну оцінку всім доказам, які надійшли в Комітет.

Місцевим господарським судом правомірно враховано висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 19.03.2019 у справі № 910/1415/18 в подібних правовідносинах, а саме : "твердження Товариства про те, що не відповідає закону позиція судів щодо можливості використання матеріалів досудового розслідування в якості доказу у господарському провадженні при ухваленні рішення без їх безпосереднього дослідження також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як було встановлено попередніми судовими інстанціями, АМК належним чином дослідив зібрані докази та надав їм відповідну оцінку. Крім того, доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення".

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що докази, отримані від НАБУ, які надали можливість встановити наявність порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції є належними, допустимими, достовірними та достатніми у справі Комітету.

Господарським судом міста Києва встановлено, що Національним антикорупційним бюро України надано Антимонопольному комітету України копію висновку експерта за результатами судово - автотоварознавчої експертизи від 07.07.2017 № 17124/16-39.

Вказаний висновок експерта складений у відповідності з вимогами, встановленими Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5.

У той же час, інформація, надана в експертному висновку, свідчить, що під час підготовки документів, які подавались у складі конкурсних пропозицій для участі у Процедурі закупівлі-1, Процедурі закупівлі-2 та Процедурі закупівлі-3, зазначені документи спільно та узгоджено готувались суб`єктами господарювання.

Виходячи зі змісту інформації, яка містилась у документах, щодо яких зроблено висновок експерта, суб`єкти господарювання заздалегідь знали, що ними спільно та узгоджено готувались документи саме на Процедуру закупівлі-1, Процедуру закупівлі-2 та Процедуру закупівлі-3.

Таким чином, як обґрунтовано зазначає місцевий господарський суд, висновок експерта за результатами судово-автотоварознавчої експертизи від 07.07.2017 № 17124/16-39 є одним з належних засобів, який надав можливість Антимонопольному комітету України, у сукупності з іншими доказами, встановити наявність порушення законодавства про захист економічної конкуренції у діях TOB "Експозиція" та ПП "Єврооснова-СМ".

Під час дослідження матеріалів зібраних у справі Комітету № 73/13-р-02-05-18, органами Комітету були взяті до уваги надані НАБУ експертні висновки та протоколи допиту свідків як письмові докази, які надали можливість встановити наявність порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції.

Окрім цього, листи НАБУ, у яких були надані матеріали, що були покладені Комітетом в основу Рішення № 32-р/тк, містять дозвіл на використання наданої НАБУ інформації.

Відтак, у діях органів Комітету відсутні порушення приписів Закону України "Про захист економічної конкуренції", а доводи позивача стосовно висновку експерта та протоколів допиту свідків про неналежність та недопустимість таких, є необґрунтованими.

Стосовно використаних під час розгляду справи Комітетом документів та інформації, отриманих в порядку тимчасового доступу до речей і документів (щодо таємниці спілкування) встановлено, що відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Комітет має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом. Аналогічним чином, стаття 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачає, що державний уповноважений Комітету має право при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Положеннями статей 22 та 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що вимоги державного уповноваженого Комітету є обов`язковими для виконання у визначений ним строк; суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу державного уповноваженого Комітету подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Комітетом завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Інформація з обмеженим доступом, одержана Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню. Така інформація може бути надана органам слідства та суду відповідно до закону.

За розголошення комерційної таємниці працівники Антимонопольного комітету України, його територіальних відділень несуть відповідальність, встановлену законом.

Отже, з огляду на вказані вище обставини місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив про те, що Комітет не виходив за межі своїх повноважень надаючи оцінку інформації про з`єднання абонентських номерів, про які зазначає позивач.

Змагальність продавців - учасників конкурентних процедур закупівель, ґрунтується на непевності щодо інших учасників та їх поведінки і зумовлює необхідність кожним з учасників пропонування кращих умов за найнижчими цінами. У випадку, коли учасники торгів домовляються між собою щодо умов своїх тендерних пропозицій - усувається непевність, а відтак усувається конкуренція між ними. Оскільки замовник обмежений у ході здійснення процедури торгів лише тими пропозиціями, які подані, то у разі якщо учасники замінять конкуренцію між собою на координацію, замовник не отримує той результат, який би він мав в умовах справжньої конкуренції, тобто вибір переможця закупівлі на принципах прозорої конкурентної процедури.

Таким чином, узгодження учасниками торгів своїх тендерних пропозицій усуває конкуренцію та змагальність між учасниками, а отже спотворює результат, тобто об`єктивно кращу пропозицію, порушує тим самим право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається у зв`язку з наявністю лише справжньої конкуренції.

Антиконкурентні узгоджені дії в силу Закону характеризується антиконкурентною домовленістю між кількома (щонайменше двома) суб`єктами господарювання щодо їхньої поведінки на торгах. Метою антиконкурентних узгоджених дій на торгах, як правило, є підвищення ціни закупівлі вище конкурентного рівня, що зазвичай близька, дорівнює чи перевищує очікувану вартість.

Згідно з пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що узгодженими діями є, зокрема, укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання; частиною другою цієї статті встановлено, що особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, а пунктом 4 частини другої цієї статті встановлено, що антиконкурентними узгодженими діями визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Зазначені приписи кореспондуються також й наявною практикою Верховного Суду. Так, у постановах від 27.03.2018 у справі № 910/8144/15-г, від 27.02.2018 у справі № 910/17389/16, від 28.02.2018 у справі № 910/28569/15, від 28.02.2018 у справі № 910/28569/15, від 13.03.2018 у справі № 924/381/17, від 20.03.2018 у справі № 913/52/17, від 24.04.2018 у справі № 924/380/17, від 22.05.2018 у справі № 922/2573/17, від 05.06.2018 у справі № 910/15019/17, від 12.06.2018 у справі № 922/5616/15, від 12.06.2018 у справі № 923/971/17, від 26.06.2018 у справі № 910/14625/17, від 07.08.2018 у справі № 924/978/17, від 11.09.2018 у справі № 916/505/17, від 20.11.2018 у справі № 910/22523/17 Верховний Суд дійшов до висновку, що для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію. Негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами). Змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації; змагальність учасників процедури закупівлі з огляду на приписи статей 1, 5, б Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників та їх обов`язок готувати свої пропозиції конкурсних торгів окремо, без обміну інформацією; встановлені органом Комітету обставини виключають таку змагальність, що свідчить про узгоджену поведінку суб`єкта господарювання, яка й призвела до спотворення результатів торгів.

Господарським судом міста Києва встановлено, що згідно з інформацією, зібраною під час розгляду справи та наданою ПП "Єврооснова-СМ" листом №27/5 від 27.06.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація КРТ" (далі - ТзОВ "Корпорація КРТ") протягом 2016 року надавало ПП "Єврооснова-СМ" безвідсоткові позики, які були використані для оплати завдатків забезпечення пропозиції конкурсних торгів.

Відділенням встановлено, що сума наданої безвідсоткової допомоги від ТзОВ "Корпорація КРТ" дорівнює сумі перерахованих на рахунок замовника задатків від "ПП "Єврооснова CM" за Процедурою закупівлі-1, Процедурою закупівлі-2 та Процедурою закупівлі-3.

Отже, така фінансова допомога для ПП "Єврооснова-СМ" надавалась саме на покриття завдатку за Процедурою закупівлі-1, Процедурою закупівлі-2 та Процедурою закупівлі-3.

За результатом аналізу інформації, наданої ПП "Єврооснова-СМ" Листом № 60-01/2176, встановлено, що безвідсоткова позика надавалась з рахунка № НОМЕР_1 , відкритого ТзОВ "Корпорація КРТ" у публічному акціонерному товаристві "БАНК СІЧ".

Крім того, Відділенням встановлено, що в період проведення Процедури закупівлі-1, Процедури закупівлі-2 та Процедури закупівлі-3 TOB "Експозиція" також використовувало у своїй діяльності рахунок, відкритий у ПАТ "БАНК СІЧ".

Листом від 01.11.2018 № 0432-076/40984, вх. № 60-01/3800 від 01.11.2018 (далі - Лист № 60-01/3800) НАБУ надало Журнал транзакцій використання електронних ключів доступу до системи "Банк-Клієнт" по ТзОВ "Корпорація КРТ" та TOB "Експозиція" ПАТ "БАНК СІЧ".

Під час аналізу Журналів Відділенням встановлено, що доступ до рахунка № НОМЕР_1 (ТзОВ "Корпорація КРТ") здійснювався з ІР-адреси 194.44.15.162/192.168.0.95.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначальною характеристикою економічної конкуренції є змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваги над іншими суб`єктами господарювання.

При цьому означене змагання не залишає місця таким обставинам, як надання фінансової допомоги, оскільки надання такої допомоги збільшує шанси того суб`єкта господарювання у змаганні, який цю допомогу отримує, по відношенню до того суб`єкта господарювання, який таку допомогу надає.

Крім того, за своєю суттю фінансова допомога може надаватися між суб`єктами господарювання, які поєднані або споріднені між собою спільністю економічних інтересів, оскільки надається на безвідсотковій основі.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, у разі неповернення фінансової допомоги прибуток суб`єкта господарювання зменшиться на відповідну величину, а такий суб`єкт господарювання не досягне мети своєї діяльності.

Виходячи з наведеного суб`єкт господарювання, який надає фінансову допомогу, крім всього переліченого, зацікавлений у фінансових результатах того, хто таку допомогу отримує, оскільки розраховує на її повернення.

У свою чергу спільний та одночасний доступ до рахунків TOB "Експозиція" та ТзОВ "Корпорація КРТ" (рахунка ТзОВ "Корпорація КРТ", з якого перераховувалась фінансова допомога) вказує на спільну погоджену поведінку при наданні фінансової допомоги ПП "Єврооснова-СМ".

З наявних в справі матеріалів вбачається, що ТзОВ "Корпорація КРТ" забезпечило участь ПП "Єврооснова-СМ" у Процедурі закупівлі-1, Процедурі закупівлі-2 та Процедурі закупівлі-3.

Законом України "Про Антимонопольний комітет України" органи Комітету (включаючи державних уповноважених) наділені повноваженнями для реалізації покладених на них законом завдань та обов`язків, зокрема, відмовляти у розгляді справи.

Тобто, відмова Комітету у задоволенні клопотань сторін є виключно його дискреційними повноваженнями, втручання у які не допускається.

Господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України.

Суб`єкти господарювання під час участі у Процедурі закупівлі-1, Процедурі закупівлі-2 та Процедурі закупівлі-3 пропонували продукцію виробництва товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація КРТ".

У складі своєї пропозиції щодо Процедури закупівлі-1 TOB "Експозиція" запропонувало продукцію двох виробників: ТзОВ "Корпорація КРТ" та TOB "ІНТЕР- ГТВ".

TOB "Експозиція" надало лист TOB "ІНТЕР-ГТВ" від 15.02.2016 № 03/184 про представництво інтересів із реалізації продукції виробництва TOB "ІНТЕР-ГТВ".

TOB "ІНТЕР-ГТВ" у листі від 28.12.2017 № 44/1372 на вимогу голови Відділення від 28.11.2017 № 02-05/329 повідомило, що "TOB "ІНТЕР-ГТВ" протягом тільки 2016 року уповноважувало TOB "Експозиція" представляти інтереси на реалізацію сертифікованої продукції згідно Дилерського Договору № 23 від 15.02.2016 року, зокрема, визначеної у Додатку № 1 до даного Договору.

У той же час, ПП "Єврооснова-СМ" у складі своїх пропозицій конкурсних торгів надало листи ТзОВ "Корпорація "КРТ" про надання представницьких повноважень: від 08.02.2016 № 08/02-01 (Процедура закупівлі-1); від 08.02.2016 № 08/02-02 (Процедура закупівлі-2); від 16.05.2016 № 16/05-01 (Процедура закупівлі-3).

За результатами аналізу вказаних Листів Комітетом установлено, що підприємство отримало повноваження від свого імені брати участь у конкурсних торгах, проводити переговори та укладати договори на постачання продукції ТзОВ "Корпорація "КРТ". ТзОВ "Корпорація "КРТ" у свою чергу бере повну відповідальність щодо якості продукції, поставленої ПП "Єврооснова-СМ".

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України "Про здійснення державних закупівель", який був чинним у період проведення Процедури закупівлі-1, Процедури закупівлі-2 та Процедури закупівлі-3.

Частиною п`ятою статті 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" встановлено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі.

Як встановлено Комітетом під час розгляду справи, незалежно від того, який учасник отримає перемогу за результатами як Процедури закупівлі-1, так і Процедури закупівлі-2 та Процедури закупівлі-3 - ПП "Єврооснова-СМ" чи TOB "Експозиція", вигодонабувачем від господарської діяльності є ТзОВ "Корпорація КРТ".

Змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації; змагальність учасників процедури закупівлі з огляду на приписи статей 1, 5, 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників та їх обов`язок готувати свої пропозиції конкурсних торгів окремо, без обміну інформацією; встановлені органом Комітету обставини виключають таку змагальність, що свідчить про узгоджену поведінку суб`єкта господарювання, яка й призвела до спотворення результатів торгів.

Однак, згідно з документацією конкурсних торгів замовника, єдиним критерієм оцінки пропозицій конкурсних торгів є ціна, отже, кожен з учасників для перемоги у процедурі закупівлі зацікавлений запропонувати товар за нижчою ціною, ніж його конкурент.

Разом з цим за результатом проведеного порівняльного аналізу встановлено, що для участі у Процедурі закупівлі-1 суб`єкти господарювання пропонували продукцію за ціною, вищою за середньо ринкову ціну.

Для визнання вчинення суб`єктом господарювання порушення законодавства про захист економічної конкуренції органу Комітету достатньо встановити й довести наявність наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що, у свою чергу, призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі, оскільки наслідки у вигляді спотворення результатів процедури закупівлі не сталися не у зв`язку з тим, що суб`єкти господарювання відмовилися від своїх дій щодо координації своєї поведінки в процесі проведення процедури закупівлі, не у зв`язку з добровільним припиненням ними таких дій, а з інших причин (через відміну торгів замовником).

Крім того, фактично позовною вимогою TOB "Експозиція" у даній судовій справі є визнання недійсним Рішення № 32-р/тк. Разом з цим, TOB "Експозиція" не наводить жодних доказів та обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині визнання недійсним Рішення щодо вчинення порушення ПП "Єврооснова-СМ".

Отже, виходячи з вищенаведеного позовні вимоги TOB "Експозиція" є безпідставними та необгрунтованими, оскільки визнання недійсним Рішення в тих частинах, які стосуються ПП "Єврооснова-СМ" не зачіпають прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що оскаржуване рішення прийняте Антимонопольним комітетом України з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Щодо доводів позивача про те, що місцевий господарський суд обмежив право позивача на участь у справі, оскільки єдиний представник позивача звернувся до суду з клопотанням про відкладення (як тільки стало відомо про необхідність лікування 12 липня 2019), однак таке клопотанням судом було відхилено.

Місцевий господарський суд відмовив в задоволенні клопотання про відкладення та зазначив про відсутність поважних причин неявка в судове засідання та не надання жодних підстав неможливості залучення до участі у справі іншого представника.

Судова колегія погоджується з такими висновками місцевого господарського суду та зауважує про те, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує кількості представників. Так, юридичну особу за посадою може представляти її керівник. Інші особи можуть бути її представниками, якщо вони діють у межах, визначених законодавством чи установчими документами юридичної особи.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, зазначений у клопотанні представник є не єдиною особою, що має право представляти інтереси товариства в суді.

Крім того, в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Щодо безпідставного залучення до участі у справі в якості третьої особи - Національного антикорупційного бюро України та безпідставного допуску до участі у справі прокурора, то такі процесуальні дії суду, ґрунтуються на нормах Господарського процесуального кодексу України, тому такі доводи судовою колегією відхиляються.

При цьому, судова колегія зазначає, що інші доводи та заперечення позивача не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експозиція" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2019 у справі № 910/3095/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/3095/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 02.10.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді А.І. Мартюк

Л.Г. Сітайло