ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

01 жовтня 2019 року Справа № 923/1721/13

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д. за участі секретаря Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні про заяву ліквідатора про стягнення сум грошової винагороди та здійснення витрат ліквідатора та покладення обов'язку щодо їх сплати на кредитора боржника у справі

за заявою: Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, вул. І. Кулика, буд. 143-А, м. Херсон, ідентифікаційний код 39473382,

до: Фізичної особи-підприємця Зубрицького Олександра Анатолійовича, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Бурзи, 65-а, м. Херсон,

про банкрутство,

за участю представників сторін:

від кредиторів: ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі - Кромп О.П., довіреність № 185/9/21-22-10-03-04 від 05.09.2019,

від боржника: ліквідатор, арбітражний керуючий Бєлоусов І.В.,

в с т а н о в и в:

Справа знаходиться в ліквідаційній процедурі відкритій постановою від 13.03.2014, повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Бєлоусов І.В.

До господарського суду Херсонської області 28.08.2019 надійшла заява від ліквідатора про стягнення сум грошової винагороди в розмірі 235 842,91грн та здійснення витрат ліквідатора у справі про банкрутство ФОП Зубрицький О.А. за період з 09.09.2014 по 17.04.2019 та покладення обов'язку щодо їх сплати на кредитора боржника.

Ухвалою від 02 вересня 2019 року Господарський суд прийняв до розгляду та призначив її розгляд на 24.09.2019, запропонувавши ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі в п'ятнадцяти денний строк з дня отримання цієї ухвали надіслати до суду та ліквідатору відзив на заяву.

Кредитором 17.09.2019 подано до суду відзив на заяву ліквідатора.

На електронну адресу Господарського суду Херсонської області 20.09.2019 ліквідатором подано заяву про збільшення суми здійснених витрат арбітражного керуючого на 4 253,50 грн. та покладення обов'язку щодо їх сплати на кредитора боржника.

Кредитором 23.09.2019 подано до суду відзив на заяву ліквідатора про збільшення вимог ліквідатора.

У судовому засіданні 24.09.2019 судом оголошено перерву до 01.10.2019.

У судовому засіданні 01.10.2019 ліквідатором подано до суду звіт про виконану роботу та додаткові клопотання з уточненим розрахунком вимог ліквідатора.

І. Стислий виклад позиції ліквідатора:

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 09.09.2014 Бєлоусова І.В. призначено ліквідатором у справі.

Протоколом від 17.04.2019 комітетом затверджено розмір грошової винагороди арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. та здійснені витрати за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ФО-П Зубрицького О.А. за період роботи з 09.09.2014 по 17.04.2019 в розмірі: винагорода - 233 199,40 грн., витрати - 2643,51грн.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 23.04.2019 затверджено розмір грошової винагороди арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. та здійснені витрати за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ФОП Зубрицького О.А. за період роботи з 09.09.2014 по 17.04.2019 в розмірі: винагорода - 233 199,40 грн., витрати - 2643,51грн.

Іншою ухвалою господарського суду Херсонської області від 23.04.2019 звіт ліквідатора про заходи в ліквідаційній процедурі взято до уваги та відкладено розгляд звіту та ліквідаційного балансу. Ліквідатор зазначає, що вказані ухвали суду є чинними та не оскаржувалися.

В судовому засіданні 01.10.2019 ліквідатором заявлено про уточнення розрахунків позовних вимог, які збільшено, з урахуванням усіх підрахунків за увесь час виконання Бєлоусовим І.В. повноважень ліквідатора з 09.09.2014 по 17.04.2019 - на суму 269 968,60 грн. та суму понесених витрат 2643,51 грн.

Ліквідатор зазначає, що у звіті ним порахований період виконання повноважень ліквідатора з 01.12.2015 по 17.04.2019, та помилково не порахований період виконання повноважень ліквідатора з 09.09.2014 по 30.11.2015, розмір винагороди за який становить 36 769,20 грн.

Таким чином, разом сума нарахованої але не отриманої грошової винагороди ліквідатора за період з 09.09.2014 по 17.04.2019 становить - 233 199,40 + 36 769,20 = 269968,60 грн.

Ліквідатор обґрунтовує свої вимоги наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Закону про банкрутство арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову

винагороду.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.

Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Відповідно до ч. 5 т. 115 Закону про банкрутство сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 115 Закону про банкрутство кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Ліквідатором в обґрунтування своїх вимог наведено практику Верховного суду, яка полягає у тому, що не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника чи інших його активів та грошових коштів жодним чином не впливає на оплату його послуг. А відмова судом у задоволенні клопотання арбітражного керуючого про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого за рахунок кредиторів за умови потенційної можливості виявлення майнових активів банкрута у майбутньому, а також за умови попереднього затвердження звітів про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого нівелює стадію виконання судових рішень, якими встановлювалися і затверджувалися розміри послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Посилаючись на судові рішення верховного Суду ліквідатор стверджує, що відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому може розцінюватися як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства.

В судовому засіданні ліквідатор підтримав заявлені вимоги, просить їх задовольнити, стягнувши заявлені кошти з кредитора на його користь.

ІІ. Стислий виклад позиції кредитора:

Кредитор Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - ГУ ДФС) у відзиві на заяву ліквідатора вважає, що заява про стягнення з податкового органу сум грошової винагороди та здійснення витрат ліквідатора та покладення обов'язку щодо сплати на кредитора боржника не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Кредитор зазначає, що за період з 09.09.2014 по 31.10.2018 ліквідатором надавалися формальні звіти про діяльність ліквідатора, а саме: від 06.03.2015 року №02-01/20; від 02.07.2015 року №02-01/29; від 09.03.2016 року №02-01/39; від 15.09.2016 року №02-01/39; від 21.11.2017 року №02-01/47; від 23.01.2018 року №02-01/48, від 07.11.2018 року №02-01/51 та інші. Зазначене є порушенням вимог п. 9 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», де визначено, що ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

На вимогу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, 24.01.2018 ліквідатором скликано комітет кредиторів ФОП Зубрицького О.А., на порядку денному одним з питань було вирішення подальшої процедури банкрутства боржника. Так, представником територіального органу ДФС у Херсонській області зазначено, що ФОП Зубрицький О.А. не здійснював заходи щодо пошуку та поверненню транспортного засобу, у зв'язку з чим до боржника можливе застосування вимог ст. 92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в частині недопущення звільнення фізичної особи-підприємця від зобов'язань за ухиляння виконання зобов'язань щодо погашення боргів.

Таким чином, рішенням комітету кредиторів від 24.01.2018 ліквідатора зобов'язано подати до господарського суду Херсонської області ліквідаційний баланс ФОП Зубрицького О.А. та клопотання згідно вимог ст. 92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

У судовому засіданні 20.03.2018 року господарський суд Херсонської області прийняв до уваги звіт ліквідатора про проведену роботу під час ліквідаційної процедури та призначив судове засідання для розгляду звіту та ліквідаційного балансу боржника на 23.10.2018 року.

В судове засідання 23.10.2018 ліквідатор не з'явився, про причини не явки не повідомив, звіт про виконану роботу не надав ні суду, ні комітету кредиторів.

Наступні судові засідання по розгляду звіту та ліквідаційного балансу 29.11.2018 року, 23.04.2019 року також відкладалися.

Кредитор вважає, що за період з 09.09.2014 по теперішній час ліквідатором проводилась формальна робота по виявленню однієї одиниці автотранспорту боржника, і майже усі дії ліквідаційної процедури відбувались навколо цього майна, як наслідок сама процедура надмірно розтягнута в часі.

Таким чином, означене значно вплинуло на процесуальні строки ліквідаційної процедури, що у свою чергу збільшило розмір нарахованої грошової винагороди ліквідатора по справі, що порушує принципи справедливості та раціоналізму у господарському судочинстві.

Кредитор стверджує, що така поведінка арбітражного керуючого спрямована на затягування ліквідаційної процедури, а співрозмірність сум коштів які могли бути повернуті до ліквідаційної маси від продажу автомобіля боржника не сумісна із сумою у заяві про стягнення сум грошової винагороди арбітражного керуючого у розмірі 235 842,91 грн.

Окрім того, положеннями ч. 5, 6 ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначені наступні джерела оплати грошової винагороди ліквідатору та відшкодування витрат ліквідатора:

- наявні у боржника кошти;

- кошти, одержані в результаті господарської діяльності боржника;

- кошти, одержані від продажу майна (майнових прав) боржника;

- за рахунок фонду, створеного кредиторами для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Матеріали справи №923/1721/13 про банкрутство ФОП Зубрицького О.А. не містять доказів, що підтверджують створення комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого.

У даному випадку комітетом кредиторів не створювався фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, так само як і не приймалось рішення щодо стягнення з кредитора на користь арбітражного керуючого грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора та видатків, понесених ліквідатором під час виконання своїх повноважень.

Також, господарським судом в межах провадження у даній справі не затверджувались джерела та порядок оплати послуг арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора банкрута.

Отже, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не передбачено обов'язку кредитора - ГУ ДФС відшкодовувати за рахунок власних коштів сплату грошової винагороди ліквідатору у випадку, якщо у банкрута відсутні активи і кредитори не створили відповідний фонд.

Такий обов'язок відповідно до чинного законодавства покладається на ініціатора порушення провадження у справі про банкрутство тільки на стадії розпорядження майном (ч. 2 ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Відшкодування основної грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого у ліквідаційній процедурі за рахунок ТУ ДФС не регламентується і положеннями Бюджетного кодексу України, адже поняття «грошової винагороди» ліквідатора не є тотожним поняттю «заробітна плата», яка гарантована працівнику Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Законом України «Про оплату праці».

Таким чином, стягнення грошової винагороди за час виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство не узгоджується з приписами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та є таким, що їх порушує.

На підставі викладеного кредитор просить суд відмовити у повному обсязі в задоволенні заяви арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. щодо стягнення з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі сум грошової винагороди та здійснення витрат ліквідатора та покладення обов'язку щодо їх сплати на кредитора боржника.

В судовому засіданні представник кредитора вказав, що кредитор не примушував ліквідатора Бєлоусова І.В. до праці, навпаки, вимагав від нього подати до суду звіт і ліквідаційний баланс та закрити провадження у справі, із застосуванням інституту заборони звільнення боржника від зобов'язань, що припинило би подальше зростання витрат на ліквідаційну процедуру.

ІІІ. Мотивувальна частина рішення:

Заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з наступних підстав.

Справа про банкрутство Фізичної особи-підприємця Зубрицького Олександра Анатолійовича порушена за заявою ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області, визнано безспірні грошові вимоги кредитора у сумі 1 117 774,24 грн.

Постановою від 13.03.2014 господарський суд визнав боржника банкрутом та відкрив відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Дудкіна Р.А.

З матеріалів справи, зокрема із звіту ліквідатора Дудкіна Р.А. від 03.09.2014 (том 2 а.с. 68) вбачається, що станом на 26.03.2014 року Дудкіним Р.А. отримано інформацію від УДАІ УМВС у Херсонській області, відповідно до якого встановлено, що за боржником Зубрицьким О.А. зареєстровано 6 одиниць автотрансорта.

Із вказаної кількості зареєстрованих транспортних засобів ляквідатором виявлено лише один - автомобіль HYUNDAI H1, 2001 р.в., державний номер НОМЕР_2, який за договором зберігання від 06.06.2014 ліквідатором Дудкіним Р.А. передано громадянину ОСОБА_8.

Ухвалою від 09.09.2014 Господарський суд достроково припинив повноваження ліквідатора Дудкіна Р.А. та призначив арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. ліквідатором у цій справі, який мав прийняти наявне майно та здійснити його продаж.

Ухвалою суду від 09.09.2014 ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Бєлоусова І.В., який виконує обов'язки ліквідатора до цього часу, ліквідаційна процедура не завершена через неподання ліквідатором до суду звіту і ліквідаційного балансу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до звіту ліквідатора Бєлоусова І.В., поданого до суду 05.11.2014 (том 2 а.с. 80-83), ліквідатором не отримано автомобіль HYUNDAI H1, 2001 р.в., державний номер НОМЕР_2 від зберігача автомобіля за договором зберігання від 06.06.2014 - ОСОБА_8

Строк ліквідаційної процедури продовжувався судом ухвалами від 06.11.2014, 12.03.2015, 10.09.2015, 10.03.2016, 06.10.2016, 16.05.2017.

Підставами для продовження строку ліквідаційної процедури були звіти ліквідатора Бєлоусова І.В. про здійснення ним певних дій як ліквідатора щодо пошуку та виявлення майна, а також рішення комітету кредиторів, який певні дії схвалював та клопотав перед судом про продовження повноважень ліквідатора Бєлоусова І.В., сподіваючись на досягнення ліквідатором потрібного результату - повернення майна та включення його до ліквідаціної маси з метою часткового задоволення вимог кредитора та покриття витрат ліквідаційної процедури.

Однак, як встановлено судом, з того часу та станом на дату розгляду справи - 01.10.2019 ліквідатором Бєлоусовим І.В., вказане майно не вилучене від третьої особи, якій це майно передавалося на відповідальне зберігання попереднім ліквідатором, позовних вимог щодо відшкодування вартості автомобіля - не заявлено, здійснюються інші дії ліквідатора, якими не досягнуто мети ліквідаційної процедури, ліквідаційна маса не сформована.

У зв'язку з ненаданням ліквідатором звіту комітету кредиторів та ненаданням звіту і ліквідаційного балансу до суду в засідання 24.10.2017 кредитором висувалася вимога ліквідатору (том 3 а.с. 5) про надання звіту, скликання засідання комітету кредиторів з метою завершення процедури.

Господарський суд ухвалою від 19.12.2017 відмовив у задоволення клопотання ліквідатора про продовження строку ліквідаційної процедури, витребував від ліквідатора ліквідаційний баланс, однак ця вимога суду ліквідатором Бєлоусовим до цього часу не виконана. В судові засідання, призначені судом для розгляду звіту і ліквідаційного балансу 23.01.2018, 20.02.2018 не з'явився. Судове засідання 20.03.2018 судом відкладено на півроку за клопотанням ліквідатора, яке підтримане комітетом кредиторів, з метою завершення ліквідатором процедури і надання звіту і ліквідаційного балансу. В судове засідання 23.10.2018 ліквідатор не з'явився, ліквідаційний баланс не подав, перед кредитором не звітував.

Кредитором вкотре було висунуто письмову вимогу ліквідатору від 24.10.2018 (том 3 а.с. 95) про скликання засідання комітету кредиторів.

Відповідно до наданого ліквідатором до суду звіту від 19.11.2018 року (том 3 а.с. 115) змін в майновому стані банкрута не відбулося, ліквідаційна маса не сформована. ліквідаційний баланс не підготовлено та для затвердження не подано.

У зв'язку з ненаданням ліквідаційного балансу, за клопотанням ліквідатора, яке підтримане головою комітету кредиторів, ухвалою від 29.11.2018 судом відкладено розгляд звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Ухвалою суду від 23.04.2019 року судом відкладено розгляд звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу з ьтих самих причин - неподання ліквідатром Бєлоусовим І.В. ліквідаційного та підтриманням комітетом кредиторів його клопотання.

За таких обставин, за час виконання ліквідатром Бєлоусовим І.В. майна боржника не виявлено, ліквідаційна маса не сформована, до осіб, які незаконно утримують актив банкрута , позовних вимог не пред'явлено, ліквідаційного балансу не подано.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Херсонської області від 23.04.2019 затверджено розмір нарахованої грошової винагороди арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. та здійснені ним витрати за час виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ФОП Зубрицького О.А. за період роботи з 09.09.2014 по 17.04.2019 в розмірі: грошова винагорода - 233 199,40 грн., витрати - 2643,51грн.

На підставі цієї ухвали від 23.04.2019 ліквідатором 28.08.2019 подано до суду заяву (том 3 а.с.с 226-231) про стягнення сум грошової винагороди та здійснення витрат ліквідатора у справі про банкрутство ФОП Зубрицький О.А. за період з 09.09.2014 по 17.04.2019 та покладення обов'язку щодо їх сплати на кредитора боржника, ліквідатором не одноразово надавались суду уточнення та збільшення вимог до кредитора: заява від 20.09.2019 (том 4 а.с. 34) щодо збільшення суми витрат до 4253,50грн. та про уточнення суми винагороди через помилку від 01.10.2019, вказавши суму винагороди в розмірі 269 968,60грн. та витрати в сумі 2643,51грн.

В судовому засіданні ліквідатор пояснив, що винагороду нарахував лише станом до 17.04.2019 враховуючи заперечення кредитора та надмірність, на його думку, грошової винагороди порівняно з виконаною роботою у цій справі.

Отже, між ліквідатором та кредитором виник спір щодо виплати винагороди та відшкодування витрат ліквідатора за рахунок кредитора.

Питання оплати винагороди та витрат ліквідатора врегульовано нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так, відповідно до ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.

Витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов'язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов'язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Господарський суд має право зменшити розмір оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), у разі якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.

Ліквідатор щомісяця звітує перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ліквідатор всупереч вимогам Закону не надавав щомісяця звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди до комітету кредиторів, не схвалював витрат з кредитором. Звіти ліквідатора, що подані до справи за час виконання ним повноважень свідчать про неналежне виконання ліквідатором своїх обов'язків, про здійснення ліквідатором дій, які не досягли результату, для якого ліквідатора було призначено у цій справі - формування ліквідаційної маси та задоволення вимог кредиторів або затвердження ліквідаційного балансу та припинення (закриття) справи із застосуванням наслідків, передбачених законом для недобросовісного боржника.

Суд відхиляє заперечення кредитора стосовно відмови у задоволенні вимог ліквідатора у повному обсязі, оскільки право арбітражного керуючого на винагороду за виконання обов'язків ліквідатора та відшкодування витрат передбачене приписами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", отже підлягає задоволенню.

В той же час, суд погоджується з вимогою кредитора, який посилається на висновки Верховного Суду у постанові від 01.03.2018 у справі №910/32824/15 щодо застосування норм закону при вирішенні питання про розмір оплати послуг арбітражного керуючого.

Суд приходить до висновку, що ліквідатор має право на винагороду за конкретний період виконання ним повноважень ліквідатора - за один рік від дня його призначення, а саме з 09.09.2014 по 09.09.2015 року. Визначаючи цей період часу суд враховує, що відповідно до приписів ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк ліквідаційної процедури встановлюється у дванадцять місяців.

За це час ліквідатор зобов'язаний виконати усі дії за своїми обов'язками та подати до суду звіт і ліквідаційний баланс відповідно до приписів статті 46 Закону, частиною 3 якої визначено, що якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Вказаного обов'язку відповідно до закону ліквідатор не виконав, на вимогу кредитора та суду також ліквідаційного балансу не подав, хоча правові підстави для цього існують протягом усього часу здійснення ним повноважень, зокрема, існували протягом року з дня його призначення.

Відповідно до приписів ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не визначений обов'язок сплати коштів ініціюючим кредитором за виконання обов'язків ліквідатора при банкрутстві фізичної особи, не визначено строків оплати процедури. В той же час, загальна норма права, яка встановлює право арбітражного керуючого отримати винагороду, авансовим платежем протягом сто п'ятнадцять календарних днів (цей строк може бути продовжений господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці) згідно ст. 22 Закону, тобто - до півроку.

В такому разі, суд застосовує за аналогією право ліквідатора при здійсненні повноважень фізичної особи за правилами статтей 91- 92 Закону отримати винагороду та відшкодування витрат за дванадцять місяців, оскільки іншого законом не передбачено. Суд враховує, що протягом перших дванадцяти місяців виконання ліквідатором Бєлоусовим І В. кредитор не висував будь-яких претензій до його роботи, яка здійснювалася без результатів.

За таких обставин суд стягує винагороду ліквідатора за дванадцять місяців.

При цьому, суд враховує правовий висновок Верховного Суду у справі № Б29/1-11 від 09 квітня 2019 року (пункти 14, 15, 16), в якій ВС зазначив, що право арбітражного керуючого на отримання винагороди за свої послуги нормами Закону про банкрутство не ставиться в залежність від підстав порушення (особлива чи загальна процедури банкрутства) чи обставин, пов'язаних із припиненням провадження у справі про банкрутство.

Якщо кредиторами не прийнято рішення про утворення фонду для оплати праці арбітражного керуючого, таке рішення приймається судом, з огляду на те, що законодавець не передбачає можливості безоплатного виконання повноважень арбітражним керуючим у справі про банкрутство.

Суд при розгляді справи повинен вирішити питання про затвердження розміру оплати послуг, відшкодування витрат ліквідатора у справі про банкрутство боржника з дотриманням певної процедури, визначеної загальними нормами Закону про банкрутство, не порушуючи при цьому прав арбітражного керуючого на отримання винагороди за надані ним послуги в процедурі банкрутства.

Визначаючи розмір суми щодо стягнення суд взяв розрахунок ліквідатора за цей період, відповідно до якого вказано розрахунок, виходячи з розміру двох мінімальних розмірів заробітної плати, що діяли у цей період (з 09.09.2014 по 09.09.2015), що становить 28 328,03 грн. грошової винагороди, яку суд вважає достатньою та справедливою сатисфакцією за ті послуги, які надано ліквідатором за увесь час виконання ним своїх обов'язків, враховуючи, що ці послуги так і не призвели до результату - завершення ліквідаційної процедури.

Так, одна мінімальна заробітна плата в період з 01.01.2014 по 31.08.2015 становила 1218,00грн. Отже нарахування з 09.09.2014 по 30.09.2014 складають 1218*2/30*21= 1705,20грн.

за жовтень-грудень 2014 року = 1218*2*3 = 7308,00грн.

за 01.01.2015 по 31.08.2015р. =1218*2*8= 19488,00 грн.

Одна мінімальна заробітна плата в період з 01.09.2015 по 31.12.2015р. становила 1378,00грн.

Нарахування з 01.09.2015 по 09.09.2015 склало 826 грн.

Отже суд вважає, що стягненню з ініціюючого кредитора підлягає сума грошової винагороди ліквідатора за період виконання ним повноважень з 09.09.2014 по 09.09.2015, що становить 28 328,03 грн.

Також, суд задовольняє вимогу ліквідатора стосовно відшкодування витрат на суму 2 643,51грн. у повносму обсязі за період з 09.09.2014 по 17.04.2019 року.

Ухвалою від 27.09.2019 Господарським судом здійснено заміну кредитора Головного управління ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі (, юридична адреса - 73026, м. Херсон, пр-т Ушакова, 75) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, юридична адреса - 73026, м. Херсон, пр-т Ушакова, 75).

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, юридична адреса - 73026, м. Херсон, пр-т Ушакова, 75) є єдиним кредитором у даній справі.

Керуючись ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 234, 235 ГПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Заяву ліквідатора - арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про стягнення сум грошової винагороди та здійснення витрат ліквідатора та покладення обов'язку щодо їх сплати на кредитора боржника - задовольнити частково.

2. Стягнути з кредитора Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (, 73003, м. Херсон, проспект Ушакова, 75) на користь арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, АДРЕСА_1, р/рахунок НОМЕР_4, в ПАТ «Кредобанк» у місті Херсоні, вул. Потьомкінська, 36, МФО 325365): грошової винагороди за здійснення повноважень ліквідатора за період роботи з 09.09.2014 по 09.09.2015 - 28 328,03 гри. (двадцять вісім тисяч триста двадцять вісім гривень 03 копійок); здійснених витрат на суму 2 643,51 грн. (дві тисячі шістсот сорок три гривні 51 копійка) за період з 09.09.2014 по 17.04.2019 року у справі про банкрутство ФО-П Зубрицький О.А.

Наказ видати після закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали.

3. В іншій частині вимоги ліквідатора - арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ухвали прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, але може бути оскаржена . Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення її повного тексту.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст ухвали складено та підписано 04.10.2019

Суддя П.Д. Пригуза