номер провадження справи 17/184/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

27.09.2019 справа № 908/2219/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л. розглянувши матеріали справи

за позовною заявою: концерну "Міські теплові мережі", 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд.137

адреса для листування: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 79а

до відповідача: приватного підприємства "ІНТЕРЕЛЕКТРО", 69104, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Комарова, буд. 25, кв. 2

про стягнення 1 759,03 грн.

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області від концерну "Міські теплові мережі" (далі концерн "МТМ") надійшла позовна заява за вих. від 19.08.19 № 927/юр з вимогою до приватного підприємства "ІНТЕРЕЛЕКТРО" (ПП "ІНТЕРЕЛЕКТРО") про стягнення 1759,03 грн. заборгованості за договором від 01.02.06 № 1093, з якої: 274,16 грн. інфляційних витрат, 116,82 грн. 3 % річних та 1368,05 грн. пені.

Позовна заява мотивована простроченням відповідачем оплати за договором за послуги надані у період з листопада 2018 р. по квітень 2019 р. У зв`язку із порушенням грошового зобов`язання по сплаті 10 953,28 грн. позивачем заявлено до стягнення з відповідача 274,16 грн. інфляційних витрат, 116,82 грн. 3 % річних та 1368,05 грн. пені.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.19 наведену вище позовну заяву визначено до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 27.08.19 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2219/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

18.09.19 до матеріалів справи надійшла заява позивача від 17.09.19 № б/н про відмову від позовних вимог та закриття провадження у справі № 908/2219/19. Крім того, позивач вказаною заявою просить суд стягнути з відповідача судові витрати понесені позивачем, а саме 1921 грн. посилаючись на ч. 3 ст. 130 ГПК України. В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що 02.09.19 відповідач здійснив оплату за надані послуги у зв`язку з чим заборгованість вказана у позовній заяві відсутня, а отже і відсутній предмет спору.

Розглянувши заяву позивача від 17.09.19 № б/н суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 130 ГПК України визначено, що у разі відмови позивача від позову суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Положеннями ч. 1 ст. 191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 2 ст. 191 ГПК України передбачено, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч. 3 ст. 191 ГПК України).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Із змісту заяви концерну "МТМ" від 17.09.19 № б/н не вбачається, що позивачу відомі та зрозумілі наслідки відмови від позову визначені наведеними вище нормами господарського процесуального закону. Зокрема, приписи ч. 1 ст. 130 ГПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як наслідок, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача 1921 грн. витрат на оплату судового збору на підставі ч. 3 ст. 130 ГПК України.

З огляду на викладене, судом не приймається відмова позивача від позову, яка викладена у заяві від 17.09.19 № б/н.

Із змісту заяви позивача від 17.09.19 № б/н та поданих до неї доказів (копії виписки по рахунку концерну "МТМ" за 02.09.19), судом встановлено, що після відкриття провадження у справі № 908/2219/19 за ухвалою від 27.08.19 відповідачем 02.09.19 перераховано на рахунок концерну "МТМ" 1759,03 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за послуги по теплопостачанню згідно договору № 1093.

Відповідно до норм п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, після відкриття провадження у цій справі предмет спору по ній припинив своє існування та між сторонами у зв`язку із цим не залишилось не врегульованих питань.

За таких обставин, провадження у справі за позовом концерну "МТМ" до ПП "ІНТЕРЕЛЕКТРО" про стягнення 1759,03 грн. заборгованості за договором від 01.02.06 № 1093 (274,16 грн. інфляційних витрат, 116,82 грн. 3 % річних, 1368,05 грн. пені) підлягає закриттю внаслідок відсутності предмета спору.

За змістом частин 3 та 4 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору, в т.ч. визначено підстави такого повернення, яке здійснюється за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Зокрема, сума судового збору підлягає поверненню у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) (п. 5 ч. 1 ст. 7 вищевказаного Закону).

З огляду на викладене, судом роз`яснюється, що позивач має право на повернення за його клопотанням з державного бюджету суми судового збору сплаченого за подання позову у справі № 908/2219/19 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 12, 231, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 908/2219/19 за позовом концерну "Міські теплові мережі" до приватного підприємства "ІНТЕРЕЛЕКТРО" про стягнення 1759,03 грн. заборгованості за договором від 01.02.06 № 1093 (274,16 грн. інфляційних витрат, 116,82 грн. 3 % річних, 1368,05 грн. пені) у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 27.09.19 та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Л. Корсун