номер провадження справи 34/43/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019 Справа № 908/1484/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

при секретареві судового засідання Махно О.О.,

розглянувши матеріали справи № 908/1484/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Юлена", ідентифікаційний код юридичної особи 31458440 (72001, Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Мічуріна, буд. 196)

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", ідентифікаційний код юридичної особи 00130926 (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14)

про стягнення 154241,74 грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: Ніконенко І.С., адвокат, ордер ЗП 098652 від 29.07.2019;

від відповідача: Седляров В.С., адвокат, довіреність № 25 від 01.01.2019;

вільний слухач, ОСОБА_4, паспорт серії НОМЕР_1 від 14.04.2007

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Юлена" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом від 10.06.2019 (вх. № 1594/08-07/19 від 13.06.2019) про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" попередньої оплати в сумі 154241,74 грн. за договором № 211 про постачання електричної енергії від 01.02.2008 року.

Позов заявлено на підставі ст.ст. 264, 526, 693, 712, Цивільного кодексу України, ст. 193, Господарського кодексу України і обґрунтовано тим, що станом на 01.01.2019 позивачем здійснено передоплату відповідачу за електричну енергію на суму 154241,74 грн., яка на вимогу позивача відповідачу не повернута.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2019 справу № 908/1484/19 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.06.2019 у справі № 908/1484/19 вищевказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.07.2019 у справі № 908/1484/19 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1484/19. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначити на 29.07.2019 о/об 10 год. 00 хв., про що сторони повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 29.07.2019 суд повідомив присутніх представників сторін про неотримання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача повідомив про направлення до суду та позивачеві 26.07.2019 поштовим зв'язком відзиву на позовну заяву.

Представник позивача повідомила про неотримання відзиву та надання до суду всіх доказів в підтвердження позовних вимог, наявних на даний момент.

Для належної підготовки справи для розгляду, враховуючи не надходження до суду відзиву та необхідність позивачеві надати відповідь на відзив, суд відклав підготовче засідання. на 29.08.2019 о 09 год. 30 хв.

30.07.2019 до канцелярії суду від відповідача у справі надійшов відзив із доданими до нього документами та доказами направлення позивачеві.

В судовому засіданні 29.08.2019 суд продовжив підготовче засідання та зазначив про прийняття до розгляду відзиву на позовну заяву.

За наслідками судового засідання, суд, з власної ініціативи, продовжив строк підготовчого засідання на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 17.09.2019 об 11 год. 00 хв.

17.09.2019 до канцелярії суду від відповідача у справі надійшло клопотання про перенесення судового засідання на інший день.

В судовому засіданні 17.09.2019 суд зазначив про надходження від відповідача клопотання про перенесення судового засідання та з'ясував у представника позивача питання щодо можливого врегулювання спору мирним шляхом.

Представник позивача заперечив щодо досягнення згоди між сторонами та надав усні пояснення з приводу поданих документів та на запитання суду відповів, що всі пояснення надані, всі наявні докази подані до матеріалів справи, клопотання та заяви відсутні.

Представник сторони в судовому засіданні не заперечував проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

За наслідками судового засідання 17.09.2019, суд, на підставі ст. 185 ГПК України, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 01.10.2019 о 14 год. 30 хв., про що сторони повідомлені належним чином.

19.09.2019 до канцелярії суду від відповідача у справі надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду у даній справі на одинадцять календарних місяців.

В судовому засіданні 01.10.2019 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу "Оберіг ".

Суд повідомив про надходження заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду із доказами направлення заяви позивачеві.

Представник позивача підтримав позов. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.02.2008 між сторонами у справі було укладено договір про постачання електричної енергії № 211, за умовами якого відповідач продавав електричну енергію позивачу. Станом на 01.01.2019 у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 154241,74 грн, що підтверджується рахунком відповідача № 211/11а, платіжними дорученнями позивача № 9 від 08.11.2018 та № 10 від 27.12.2018, а також актом звіряння взаємних розрахунків від 01.10.2019. З 01.01.2019 постачальником електричної енергії є ТОВ «Запоріжжяелектропостачання». Вимога позивача про повернення коштів залишена відповідачем без задоволення. Враховуючи викладене, позивач у даному позові просить стягнути з відповідача суму переплати в розмірі 154241,74 грн на підставі ст. ст. 264, 526, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, просив відмовити позивачу в позові. У відзиві на позов відповідач погодився, що з 01.01.2019 відповідач не є постачальником електричної енергії, і внаслідок надлишкового перерахування у 2018 році споживачами коштів на оплату електричної енергії у відповідача утворилась кредиторська заборгованість. Проте зазначив, що вини відповідача в неповерненні позивачу коштів переплати немає. Вказує, що такі надлишково (помилково) сплачені кошти зараховувались згідно вимог відповідача в ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління та перераховувались відповідно до встановленого НКРЕКП алгоритму на поточний рахунок Державного підприємства «Енергоринок» - оптового постачальника електричної енергії. Відповідач зазначає, що неодноразово подавав уповноваженому банку вимоги на переказ коштів споживачам, проте банк повертав такі вимоги без виконання. У зв'язку з цим відповідач звернувся до банку з відповідним позовом. Судовий процес триває. Відповідач зауважує, що постановою НКРЕКП від 11.12.2018 №1833 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПАТ «Запоріжжяобленерго», яка набрала чинності з 01.01.2019, встановлено структуру тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПАТ «Запоріжжяобленерго», якою не передбачено такий напрямок використання коштів, як повернення переплати (кредиторської заборгованості) юридичним та фізичним особам, а тому відповідач вимушений вишукувати додаткові джерела для покриття зазначених витрат.

Також представник відповідача наполягав на розстроченні виконання судового рішення на одинадцять календарних місяців, посилаючись на тяжкий фінансовий стан відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти надання розстрочення виконання рішення суду у даній справі.

В судовому засіданні 01.10.2019 судом прийнято рішення, проголошено його вступну та резолютивну частини.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

01.02.2008 між Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (постачальник електричної енергії, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Юлена" (споживач, позивач) укладено договір про постачання електричної енергії № 211, відповідно до п. 1 якого, постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до рахунку № 211/11а, виписаним у грудні 2018 року, який був виставлений відповідачем позивачу до сплати за листопад 2018 року за спожиту активну електричну енергію виставлено суму у розмірі 8135,34 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 9 від 08.11.2018, позивачем сплачено відповідачу 18099,62 грн за електроенергію першу половину листопада 2018 року.

Платіжним дорученням № 10 від 27.12.2018 позивачем сплачено відповідачу 23065,23 грн за електроенергію за грудень 2018 року.

В акті звіряння розрахунків на 01.01.2019 року сторони підтвердили наявність переплати за договором № 211 від 01.02.2008 в розмірі 154241,74 грн.

26.03.2019 позивач надіслав відповідачу вимогу про повернення грошових коштів у сумі 154241,74 грн.

Відповідач не виконав вимогу позивача про повернення коштів, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 154241,74 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та виникли з договору про постачання електричної енергії № 211 від 01.02.2008.

З 11.06.2017 набрав чинності Закон України від 13.04.2017 № 2019-VIII "Про ринок електричної енергії", який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 13.04.2017 № 2019-VIII "Про ринок електричної енергії" господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерська діяльність, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадиться на ринку електричної енергії за умови отримання відповідної ліцензії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 1415 від 13.11.2018 (пункти 1, 2) постановлено:

- видати Публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго" () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Запорізької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно з законодавством);

- анулювати Публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго" () з 01 січня 2019 року ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 73, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 74, на підставі пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з п.п. 3 п. 3 вказаної постанови зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" до 01 січня 2019 року укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії зі споживачами, електроустановки яких приєднані до системи розподілу електричної енергії Публічного акціонерного товариство "Запоріжжяобленерго", та договори електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії з електропостачальниками, які мають намір здійснювати діяльність з постачання електричної енергії таким споживачам, із відкладальною умовою набрання ними чинності з 01 січня 2019 року.

В подальшому 14.03.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнята постанова № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії", відповідно до пунктів 1, 2 якої затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, а також визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

При цьому, умовами п. 6 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 встановлено, що до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб'єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства. Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов'язками, пов'язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Пунктом 1.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі - Правила), які набрали чинності з 19.04.2018, визначено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов'язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов'язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Згідно з пунктами 6.1.1, 6.1.2 Правил споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником. Процес зміни споживачем електропостачальника забезпечується суб'єктами (учасниками) ринку електричної енергії та учасниками роздрібного ринку електричної енергії, які задіяні у процесі зміни електропостачальника та забезпечують зміну та інформаційний обмін під час такої зміни на безоплатній основі.

Відповідно до п. 6.1.21 Правил Постачальник послуг комерційного обліку має передати адміністратору комерційного обліку фактичні дані комерційного обліку на момент зміни електропостачальника. Упродовж одного робочого дня після зміни електропостачальника адміністратор комерційного обліку надсилає отримані фактичні дані попередньому та новому електропостачальникам. Зазначені дані є підставою для коригуючих взаєморозрахунків між споживачем та попереднім електропостачальником та початковими даними для розрахунків споживача з новим електропостачальником.

З 01.01.2019 позивач сплачує за спожиту електричну енергії на користь нового постачальника - ТОВ "Запоріжжяелектропостачання", з яким у позивача укладений договір від 01.01.2019, про що свідчать виставлені позивачу у березні та травні 2019 року рахунки ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" на оплату електричної енергії на суму 33688,95 грн та 54988,32 грн, відповідно, та платіжне доручення № 1 від 20.03.2019 про сплату 33688,95 грн.

Спірна заборгованість в сумі 154241,74 грн виникла наступним чином. Станом на початок листопада 2018 року початкове сальдо розрахунків між позивачем та відповідачем складало 136225,18 грн на користь позивача, що підтверджується рахунком № 211/11а та актом звіряння між сторонами. У листопаді відповідач нарахував позивачу 8135,34 грн, що підтверджується рахунком № 211/11а, виписаним відповідачем позивачу у грудні 2018 року. 08.11.2018 позивачем сплачено відповідачу 18099,62 грн. У грудні 2018 року відповідач нарахував позивачу 15012,95 грн, про що зазначено у акті звіряння між сторонами. 27.12.2018 позивачем сплачено відповідачу 23065,23 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 10 від 27.12.2018.

Отже, сальдо в розрахунках станом на 01.01.2019 склало 154241,74 грн. (136225,18 грн + 18099,62 + 23065,23 - 8135,34 - 15012,95).

В акті звіряння взаємних розрахунків на дату 01.01.2019 року сторони підтвердили наявність переплати за договором № 211 від 01.02.2008 в розмірі 154241,74 грн.

Підписання акта звірки сторонами свідчить про визнання заборгованості (аналогічний висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 187/789/17).

Таким чином, зазначення відповідачем у акті звіряння початкового сальдо на користь позивача в сумі 136225,18 грн за договором № 211 від 01.02.2008, та кінцевого сальдо в розмірі 154241,74 грн на користь позивача, свідчить про фактичне визнання відповідачем наявності переплати позивачем коштів за договором № 211 від 01.02.2008 на суму 154241,74 грн.

Умовами п. 6.1.22 Правил роздрібного ринку електричної енергії, чинних станом на 19.04.2018, передбачено, що якщо споживачем здійснена переплата за прогнозними даними споживання, попередній електропостачальник повинен протягом 5 робочих днів повернути споживачу надлишок коштів. Зазначені платежі мають бути здійснені сторонами протягом 10 робочих днів після зміни електропостачальника.

26.03.2019 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів у сумі 154241,74 грн.

Втім, у порушення вимог п. 6.1.22 Правил роздрібного ринку електричної енергії відповідач не повернув позивачу кошти переплати в сумі 154241,74 грн.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 Цивільного кодексу України, та спеціальної норми, визначеної у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач довів та документально підтвердив наявність переплати відповідачу за договором № 211 від 01.02.2008 в сумі 154241,74 грн.

Відповідач не надав суду доказів повернення позивачу переплати в сумі 154241,74 грн.

Посилання відповідача на відсутність його вини у неналежному виконанні зобов'язань за договором перед позивачем судом не приймаються, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 96, ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями та боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Посилання відповідача на те, що банк не виконує розпорядження відповідача щодо перерахування коштів позивачу не є підставою для звільнення відповідача від обов'язку повернути кошти. Відповідач є юридичною особою, яка самостійно відповідає за своїми господарськими зобов'язаннями всім своїм майном. Розрахунки із використанням спеціального рахунку запроваджені законодавством для зарахування коштів споживачів, перерахованих в якості оплати за спожиту електричну енергію. Втім, законодавством не встановлено обмежень щодо здійснення відповідачем розрахунків з кредиторами зі свого поточного рахунку.

Крім того, твердження відповідача про направлення неодноразово до уповноваженого банку платіжних доручень з вимогою про повернення коштів не підтверджені будь-якими доказами.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Юлена" про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" коштів передоплати в сумі 154241,74 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідач подав суду заяву, відповідно до якої просить суд розстрочити виконання рішення суду у даній справі строком на одинадцять місяців.

Позивач заперечував проти розстрочення виконання рішення суду у цій справі.

Розглянувши заяву відповідача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Умовою для надання розстрочки виконання рішення суду є встановлення судом факту наявності виняткових обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд повинен врахувати викладені відповідачем обставини, матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Мотивуючи заяву про розстрочення виконання рішення суду, відповідач зазначає, що на даний момент своєчасне і повне виконання зазначеного рішення суду ускладнене через відсутність у відповідача грошових коштів для фінансування першочергових обов'язкових витрат та для виконання рішення суду в повному обсязі.

На підтвердження даних обставин відповідач надав довідки, з яких вбачається наявність у відповідача:

- податкового боргу станом на 25.07.2019 в розмірі 965,8 млн. грн;

- кредиторської заборгованості станом на 30.06.2019 в розмірі 412,4 млн. грн за електроенергію, придбану до 01.01.019, яка розстрочена відповідно до договорів реструктуризації та рішень суду, а також в розмірі 36,5 млн. грн за електроенергію для компенсації технологічних витрат електроенергії на її розподіл електричними мережами, придбану в червні 2019;

- дебіторської заборгованості станом на 01.07.2019 в розмірі 1693,8 млн. грн споживачів за електроенергію, відпущену до 01.01.2019, та в розмірі 203,2 млн. грн. покупців послуг з розподілу електроенергії.

Також відповідач надав суду висновок експерта № 282 від 17.05.2018 за результатами проведення економічної експертизи, з якого вбачається, що в результаті проведеного аналізу фінансового стану ПАТ "Запоріжжяобленерго" за період 2015 - 2017 років встановлено, що станом на 31.12.2017 основні економічні показники (ліквідності, платоспроможності та рентабельності) характеризують фінансовий стан підприємства ознаками критичної неплатоспроможності, фінансової нестабільності та потенційного банкрутства. Велика частка дебіторської заборгованості в загальній структурі активів знижує ліквідність і фінансову стійкість підприємства та підвищує ризик фінансових збитків підприємства. Відповідно до звіту відповідача про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2018 рік, за наслідками господарської діяльності 2018 року відповідач має збиток у розмірі 11706 тис. грн. Згідно з наданими відповідачем довідками про залишки коштів на поточних рахунках станом на 30.07.2019, на кошти відповідача накладено арешт. Відповідач надав копію постанови старшого державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя №53254372 від 22.09.2017 про арешт коштів боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів - 875534,37 грн.

При вирішенні питання щодо надання розстрочення виконання рішення суду у даній справі, суд враховує категоричні заперечення позивача щодо надання розстрочки, матеріальні інтереси обох сторін у справі, характер діяльності обох підприємств, а також наявність інфляційних процесів у економіці держави.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в сумі 2313,63 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", ідентифікаційний код юридичної особи 00130926 (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Юлена", ідентифікаційний код юридичної особи 31458440 (72001, Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Мічуріна, буд. 196) 154241 (сто п'ятдесят чотири тисячі двісті сорок одна) грн. 74 коп. грошових коштів та 2313 (дві тисячі триста тринадцять) грн 63 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 04.10.2019.

Суддя А.О. Науменко