ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" вересня 2019 р. м. Вінниця Cправа № 902/357/19

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.

при секретарі Незамай Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист", вул. Хмельницьке шосе, 122, м. Вінниця, 21029, код 37898486

до: Приватного підприємства "Павлівка", вул. Леніна, буд. 179, с. Павлівка, Калинівський район, Вінницька область, 22436, код 36657911

про стягнення 940 772,01 грн.

за участю представників:

позивача, ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області від 03.10.2005 року, директор з правових питань згідно протоколу загальних зборів № 92 від 11.01.2019 року

відповідача, не з`явився

В С Т А Н О В И В :

06.05.2019 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" до Приватного підприємства "Павлівка" про стягнення 942 566,44 грн. з яких 663 052,89 грн основного боргу, 132 169,86 пені та 147 343,69 грн річних відсотків за Договором купівлі-продажу № 04-78-В-ЧП від 11.04.2018 року.

В якості підстави заявлених вимог позивач посилається на прострочення Приватним підприємством "Павлівка" грошових зобов`язань по оплаті поставленого товару за умовами договору купівлі-продажу № 04-78-В-ЧП від 11.04.2018 року, в зв`язку з чим було нараховано загальну суму боргу, яка включає суму основного боргу, пеню та відсотки річні.

Ухвалою суду від 11.05.2019 року позов залишено без руху відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

23.07.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява б/н від 22.07.2019 року про уточнення розміру позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 663 052,89 грн основного боргу, 131 422,40 грн пені, 146 296,72 грн річних відсотків.

Ухвалою суду від 28.05.2019 року відкрито провадження у справі № 902/357/19 у порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 19.06.2019 року.

Також, у вищезазначеній ухвалі суд зазначив, що в зв`язку з перебуванням судді Міліціанова Р.В. у відпустці призначено іншу дату підготовчого судового засідання, а саме 10.07.2019 року.

В судовому засіданні 10.07.2019 року суд постановив ухвали про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів з власної ініціативи та відкладення підготовчого засідання у справі № 902/357/19 на 07.08.2019 року, які занесено до протоколу судового засідання.

07.08.2019 року на адресу суду представника відповідача надійшов лист вих. № 12 від 07.08.2019 року, в якому останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

В судовому засіданні 07.08.2019 року, суд постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі №902/357/19 на 22.08.2019 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

В судовому засіданні 22.08.2019 року, суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 902/357/19 для судового розгляду по суті на 27.08.2019 року та 26.09.2019 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 23.08.2019 року судом повідомлено учасників, що розгляд справи № 902/357/19 по суті відбудеться 27.08.2019 року об 10:00 год. та 26.09.2019 року об 10:00 год.

В судовому засіданні 27.08.2019 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на підставі ч. 2 ст. 202, ч. 1 ст. 216 ГПК України на 26.09.2019, яку занесено до протоколу судового засідання від 27.08.2019 року.

Ухвалою суду від 30.08.2019 року повідомлено сторін про дату наступного судового засідання.

В судове засідання 26.09.2019 року з`явилася представник позивача. Представник відповідача не з`явився, причин неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, ухвалою суду від 30.08.2019 року, яка надсилалась йому рекомендованою кореспонденцією за адресою, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому надіслана на адресу відповідача ухвала від 30.08.2019 року на дату проведення судового засідання повернулась на адресу суду з відміткою "за письмовою заявою відправника, одержувача".

При неявці в судове засідання представника відповідача суд враховує, що відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов`язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на вказане відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою від 22.08.2019 року про призначення засідання для розгляду справи по суті у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Суд розглянув матеріали справи, з`ясував фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та встановив наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави заявлених позовних вимог посилається на укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" (Продавець) та Приватним підприємством "Павлівка" (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу № 04-78-В-ЧП від 11.04.2018 року.

В зв`язку неналежним виконанням Приватним підприємством "Павлівка" грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу № 04-78-В-ЧП від 11.04.2018 року, по оплаті поставленого товару, у останнього утворилась заборгованість в сумі 940 772,01 грн, з яких 663 052,89 грн основного боргу, 131 422,40 грн пені, 146 296,72 грн річних відсотків (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23.07.2019 року (вх. №02.1-34/5898/19).

Матеріали справи не містять ні відзиву, ні будь-якої іншої заяви по суті справи зі сторони відповідача в якому було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 11.04.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" (Продавець) та Приватним підприємством "Павлівка" (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу № 04-78-В-ЧП (а.с.20-22, т. 1).

Відповідно п. 1.1. Договору Продавець зобов`язується передати, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити вартість агрохімічної продукції, продукції виробничого призначення (засобів захисту рослин, насіння), іменованих у подальшому Товар, відповідно до умов даного договору (Додатків та Специфікацій до нього).

За договором поставляється виключно товар, що дозволений до використання на території України. Конкретний асортимент товару, кількість, ціна, загальна вартість, строк поставки та умови оплати товару наведені в Специфікаціях до даного договору та/або видаткових накладних. У випадку розбіжності даних у Специфікації(ях) щодо найменування, кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній, перевагу має видаткова накладна (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 1.3 Договору ціна товару встановлена за домовленістю сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті - долар США або Євро. Оплата товару (виконання зобов`язання) передбачено у гривні, згідно розділу 3 Договору.

Загальна сума договору складається із суми вартості товару за всіма специфікаціями та/або видатковими накладними (якщо товар був відпущений без укладення Специфікації), підписаними в рамках цього договору, які є його невід`ємною частиною, з урахуванням зміни ціни у спосіб передбачений пунктом 3.3 (п. 1.4 Договору).

Товар по даному договору продається на умовах здійснення часткової передоплати та/або товарного кредиту (відстрочення кінцевого розрахунку). Умови оплати відповідної партії товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікаціях) до договору (п. 3.1 Договору).

Згідно п. 3.2 Договору оплата вартості товару проводиться Покупцем у безготівкової формі в гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця.

Відповідно п. 3.3 Договору у зв`язку з тим, що товар виробляється за кордоном і імпортується на територію України сторони домовились про зміну ціни на товар. При цьому, така змін ціни є узгодженою сторонами та не потребує додаткового узгодження шляхом підписання змін, доповнень та/або додаткових угод, тощо до цього договору та здійснюється Покупцем самостійно. Покупець зобов`язаний здійснити оплату зміненої вартості товару, яка має відбутись наступним чином: якщо на дату здійснення Покупцем платежу (здійснення передоплати та/або оплати вартості товару) фактичний курс гривні до іноземної валюти - (долара США або Євро) на Міжбанківському валютному ринку, є вищим за курс гривні до іноземної валюти (долара США або Євро), на Міжбанківському валютному ринку, на дату підписання відповідних Специфікацій (або видаткових накладних, якщо товар був відпущений без укладання Специфікації), Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику проіндексовану суму вартості товару у гривні по договору

Проіндексована сума вартості товару у гривні визначається за наступною формулою:

S1 = (А1/А0)*S0, де

S0 - сума вартості товару (платежу у гривні) визначена у Специфікації на дату її підписання (або видатковій накладній, якщо товар був відпущений без укладання Специфікації);

S1 - проіндексована (змінена) сума вартості товару (платежу у гривні), яка підлягає оплаті Покупцем;

А0 - курс гривні до іноземної валюти - долара (А0 - курс гривні до іноземної валюти - долара ( США або Євро) на Міжбанківському валютному ринку, визначений на дату укладення Специфікації до договору (або на дату відвантаження товару за видатковою накладною, якщо А0 - курс гривні до іноземної валюти - долара (А0 - курс гривні до іноземної валюти - долара ( США або Євро) на Міжбанківському валютному ринку, визначений на дату укладення Специфікації до договору (або на дату відвантаження товару за видатковою накладною, якщо товар був відпущений без укладання Специфікації);

А1 - курс гривні до іноземної валюти - долара (А1 - курс гривні до іноземної валюти - долара ( США або Євро) на Міжбанківському валютному ринку, на дату здійснення Покупцем платежу (дата оплати вартості товару), або/ на момент висування вимоги про здійснення платежу, на дату подачі позовної заяви до суду;

Продавець самостійно визначає курс іноземної валюти посилаючись на показники основних офіційних ресурсів державі. Під курсом гривні до іноземної валюти - долара США/Євро розуміється курс продажу відповідної валюти, встановленої на міжбанківському валютному ринку на дату що передує даті підписання, за даними інтернет сторінки http://index.minfin.com.ua/. У разі її недоступності, визначається як курс продажу долара США/Євро згідно даних Національного банку України (www.bank.sov.ua), Української міжбанківської валютної біржі згідно сайту ww.udinform.com (графа "закриття/ASK"), інших (kurs.com.ua) та даними виробника такого товару, або у філії та/або відділенні Банку, в якому у Продавця відкрито поточний рахунок, на відповідну дату, тобто на момент підписаний Договору та Специфікацій до нього.

У разі оплати товару Покупцем без врахування його зміненої вартості згідно п. 3.3. цього Договору Продавець має право самостійно змінити вартість товару та виставити відповідний рахунок по зміні вартості товару Покупцю. Покупець зобов`язаний оплатити виставлений рахунок протягом 3 банківських днів з моменту його отримання. Вартість товару вважається сплаченою повністю, коли остаточна оплата, розрахована в порядку, визначеному з п. 3.3 Договору, перерахована на розрахунковий рахунок Покупця (3.4 Договору).

Згідно 3.5 Договору Покупець зобов`язаний здійснюючи оплату за товар, вказувати у призначенні платежу конкретне зобов`язання, тобто, № та дату Договору, а також № та дату рахунку - фактури на оплату товару, в рамках яких здійснюється оплата. Якщо Покупець цього не дотримується, то Продавець має право сам, на власний розсуд, визначити за яким рахунком - до цього Договору зарахувати оплату Покупця.

Продавець зобов`язаний надати Покупцю наступні документи:

- рахунок - фактуру на оплату товару;

- видаткову накладну;

- товарно-транспортну накладну.

- надіслати (подати) на реєстрацію податкову накладну згідно норм ПК України.

На вимогу Покупця:

- сертифікат якості товару (п. 3.6 Договору).

За змістом п.п. 3.7, 3.8, 3.9, 3.10, 3.11 Договору Покупець зобов`язаний надати Продавцю доручення па отримання товарно-матеріальних цінностей, для одержання товару.

Проставленням свого підпису на видатковій накладній Покупець засвідчує факт отримання ним відповідної кількості Товару.

Продавець надає Покупцю оригінали видаткових накладних, а також зобов`язується надіслати на реєстрацію за допомогою програмного забезпечення податкові накладні, в порядку та строки визначенні нормами чинною законодавства України.

Товар, що був переданий Покупцю в межах цього Договору тільки згідно видаткових накладних (без укладення Специфікацій) підлягає повній оплаті у строк визначений рахунком-фактурою на даний товар.

Вартість Товару, що був переданий Покупцю в межах цього Договору тільки згідно видаткових накладних (без укладення Специфікацій) також підлягає індексації у розумінні п. 3.3. Договору, при цьому курс гривні до іноземної валюти - долара США/Євро визначається на дату відвантаження товару за видатковою накладною.

В разі отримання Покупцем від Продавця акту звірки взаєморозрахунків по даному договору, Покупець зобов`язаний протягом 3-х календарних днів з дня отримання акту звірки взаєморозрахунків провести звірку, підписати акт та екземпляр Продавця надіслати на його адресу. У випадку не одержання Продавцем у 10 денний строк з дня відправлення останнім акту звірки взаєморозрахунків підписаного акту або мотивованої відмови від його підписання, даний акт звірки буде вважатися погодженим та підписаним в редакції Продавця.

За змістом п. 4.1 Договору конкретний асортимент, кількість та строк поставки товару наведений в Специфікаціях до даного договору.

Згідно п. 4.2 Договору Покупець одержує товар після надходження часткової передоплати (у випадку продажу товару на умовах часткової передоплати) на розрахунковий рахунок Продавця.

Право власності на товар переходить до Покупця в момент одержання ним Товару, про що свідчить факт підписання накладної на передачу товару (видаткової накладної).

Відповідно п. 5.4 Договору за порушення строків оплати, встановлених договором та/або специфікаціями до нього, Покупець у випадку прострочення виконання зобов`язання щодо своєчасної оплати товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу.

Сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченою частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України і встановлюють її в 25 % річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений Покупцем (відповідно до специфікації до Договору) та 48% річних від несплаченої ціни товару з дати закінчення 90 календарних днів до дня повної оплати (п.п. 5.5 Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2018 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх обов`язків (п. 8.1 Договору).

В рамках Договору, між сторонами підписано ряд специфікації до Договору поставки на умовах часткової попередньої оплати, а саме:

- Специфікація № 1 до Договору: поставка Атрікс (каністра 5 л) в кількості 40 шт загальною вартістю 8 384,16 грн з ПДВ, умови оплати: 2 515,25 грн 13.04.2018 року, 5 868,91 грн 31.10.2018 року;

- Специфікація № 2 до Договору: поставка Полігард (каністра 5 л) в кількості 100 шт загальною вартістю 38 431,20 грн з ПДВ, умови оплати: 7 686,24 грн 13.04.2018 року, 30 744,96 грн 31.10.2018 року;

- Специфікація № 3 до Договору: поставка Основа (каністра 20 л) в кількості 840 шт загальною вартістю 159 778,08 грн з ПДВ; Агропав (каністра 5 л) в кількості 70 шт загальною вартістю 7 335,72 грн з ПДВ, умови оплати: 33 422,76 грн 8.04.2018 року, 133 691,04 грн 01.11.2018 року;

- Специфікація № 4 до Договору: поставка Дисулам (каністра 5 л) в кількості 140 шт загальною вартістю 32 571,84 грн з ПДВ; Карбезим (каністра 5 л) в кількості 100 шт загальною вартістю 21 379,20 грн з ПДВ; Флутривіт (каністра 5 л) в кількості 100 шт загальною вартістю 35 160,00 грн з ПДВ, умови оплати: 17 822,21 грн 18.04.2018 року, 71 288,83 грн 01.11.2018 року;

- Специфікація № 5 до Договору: поставка Дисулам (каністра 5 л) в кількості 25 шт загальною вартістю 5 816,40 грн з ПДВ; Карбезим (каністра 5 л) в кількості 10 шт загальною вартістю 2 137,92 грн з ПДВ; Флутривіт (каністра 5 л) в кількості 10 шт загальною вартістю 3 516,00 грн з ПДВ, Атрікс (каністра 5 л) в кількості 55 шт загальною вартістю 11 585,64 грн з ПДВ, умови оплати: 4 611,19 грн 18.04.2018 року, 18 444,77 грн 01.11.2018 року;

- Специфікація № 6 до Договору: поставка Дисулам (каністра 5 л) в кількості 20 шт загальною вартістю 4 667,28 грн з ПДВ; Карбезим (каністра 5 л) в кількості 15 шт загальною вартістю 3 216,60 грн з ПДВ; Флутривіт (каністра 5 л) в кількості 15 шт загальною вартістю 5 290,20 грн з ПДВ, Атрікс (каністра 5 л) в кількості 10 шт загальною вартістю 2 211,96 грн з ПДВ, умови оплати: 3 057,41 грн 24.04.2018 року, 12 229,63 грн 01.11.2018 року;

- Специфікація № 7 до Договору: поставка сої 5 шт загальною вартістю 94 000,02 грн з ПДВ, умови оплати: 18 800,00 грн 27.04.2018 року, 75 200,02 грн 01.11.2018 року;

- Специфікація № 8 до Договору: поставка Ореол Максі (каністра 10 л) в кількості 100 шт загальною вартістю 31 239,60 грн з ПДВ; Карбезим (каністра 5 л) в кількості 70 шт загальною вартістю 15 045,24 грн з ПДВ; Дисулам (каністра 5 л) в кількості 85 шт загальною вартістю 19 881,84 грн з ПДВ; Флутривіт (каністра 5 л) в кількості 70 шт загальною вартістю 24 706,92 грн з ПДВ, умови оплати:18 174,72 грн 04.05.2018 року, 72 698,88 грн 01.11.2018 року;

- Специфікація № 9 до Договору: поставка Альфа-Бентазон, 20 л, в кількості 240 шт загальною вартістю 113 158,08 грн з ПДВ; Альфа-Маїс, 0,1 кг, загальною вартістю 340,50 грн з ПДВ; Альфалип, 5л, в кількості 20 шт загальною вартістю 1 527,84 грн з ПДВ, умови оплати: 23 005,28 грн 04.05.2018 року, 92 021,14 грн 01.11.2018 року;

- Специфікація № 10 до Договору: поставка Ореол Максі (каністра 10 л) в кількості 330 шт загальною вартістю 103 051,08 грн з ПДВ; Канонір ОСОБА_2 (банка 1 л), в кількості 51 шт загальною вартістю 44 058,49 грн з ПДВ, умови оплати: 29 421,91 грн 04.05.2018 року, 117 687,66 грн 01.11.2018 року;

Як встановлено судом позивачем відповідно до умов укладеного Договору поставлено відповідачу товар на загальну суму 788 392,81 грн на підтвердження чого у справі міститься видаткові накладні № 7-00005 від 02.07.2018 року, № 10-00457 від 22.10.2018 року, № 9-00002 від 03.09.2018 року, № 10-00458 від 22.10.2018 року, № 10-00459 від 22.10.2018 року, № 10-00460 від 22.10.2018 року, № 8-00256 від 17.08.2018 року, № 8-00255 від 17.08.2018 року, № 7-00310 від 11.07.2018 року, № 9-00034 від 04.09.2018 року (а.с. 25, 29, 33, 37, 41, 45, 49, 53, 58, 63 т. 1).

Також позивачем виставлено відповідачу рахункифактури на оплату отриманого останнім товару, які наявні в матеріалах справи (а.с. 24, 28, 32, 36, 40, 44, 48, 52, 57, 62 т. 1).

Однак, відповідач свої договірні зобов`язання виконав частково, за поставлений товар розрахувався лише в сумі 125 339,92 грн.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по оплаті отриманого товару в сумі 663 052,89 грн, що й стало підставою звернення останнього з даним позовом до суду.

На підставі встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

З моменту укладення сторонами Договору купівлі-продажу № 04-78-В-ЧП від 11.04.2018 року між ними виникли зобов`язання, які мають правову природу договору поставки.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 663 052,89 грн заборгованості за отриманий товар правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Також судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 131 422,40 грн пені, 146 296,72 грн відсотків річних (з урахуваннями заяви про зменшення розміру позовних вимог б/н від 23.07.2019 року).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України сторони погодили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Розділом 5 Договору сторонами погоджено відповідальність сторін.

Зокрема, п. 5.4 Договору встановлено, що за порушення строків оплати, встановлених договором та/або специфікаціями до нього, Покупець у випадку прострочення виконання зобов`язання щодо своєчасної оплати товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу.

Сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченою частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України і встановлюють її в 25 % річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений Покупцем (відповідно до специфікації до Договору) та 48% річних від несплаченої ціни товару з дати закінчення 90 календарних днів до дня повної оплати (п.п. 5.5 Договору).

Таким чином, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача пені є правомірною та обґрунтованою, оскільки відповідає вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного договору.

Суд вважає правомірним нарахування пені та відсотків річних з наступної дати, ніж та яка визначена у специфікаціях.

Оскільки, за правовою позицією Верховного Суду у справі № 927/490/18 від 08.10.2018 року, прийменник «до» з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора сум пені судом помилок не виявлено, в зв`язку з чим заявлені позивачем 131 422,40 грн пеня за порушення строків оплати товару підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення 146 296,72 грн відсотків річних за користування чужими грошовими коштами нарахованих згідно п. 5.5 Договору, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вже вказувалось вище судом, згідно ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Отже, зазначена норма встановлює право продавця у разі несвоєчасної оплати товару покупцем вимагати від останнього оплати товару та процентів за користування чужими грошовими коштами.

Ця правова норма є спеціальною і поширює свою дію лише на правовідносини, пов`язані з купівлею-продажем товару, або на правовідносини, до яких згідно із чинним законодавством застосовуються положення про купівлю-продаж.

Частиною 3 статті 692 ЦК України фактично конкретизовано передбачений статтею 536 цього кодексу обов`язок боржника сплачувати встановлений договором або законом розмір процентів за користування чужими грошовими коштами та передбачене статтею 625 цього Кодексу право продавця вимагати від покупця сплати 3 % річних за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У розумінні зазначених статей проценти є не відповідальністю, а платою за весь час користування грошовими коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

У п. 5.5 Договору сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченою частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України і встановлюють її в 25 % річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений Покупцем (відповідно до специфікації до Договору) та 48% річних від несплаченої ціни товару з дати закінчення 90 календарних днів до дня повної оплати.

З огляду на вказане вимоги позивача про стягнення з відповідача 146 296,72 грн відсотків річних за користування чужими грошовими коштами нарахованих згідно п. 5.5 Договору підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч.1 статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Натомість відповідачем не надано суду жодних доказів на спростовування заявлених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист", в тому числі щодо проведення розрахунків, не надано власного контррозрахунку заборгованості тощо.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" підлягає задоволенню судом в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог в сумі 14 111, 58 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Павлівка" (вул. Леніна, буд. 179, с. Павлівка, Калинівський район, Вінницька область, 22436) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" (вул. Хмельницьке шосе, 122, м. Вінниця, 21029) 663 052,89 грн основного боргу, 131 422,40 грн пені, 146 296,72 грн відсотків річних та 14 111, 58 грн відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 30 вересня 2019 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Хмельницьке шосе, 122, м. Вінниця, 21029)

3 - відповідачу (вул. Леніна, буд. 179, с. Павлівка, Калинівський р-н, Вінницька обл., 22436)