ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2019 р. Справа№ 910/3745/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Смірнової Л.Г.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/3745/19 (суддя Привалов А.І., повний текст складено - 30.05.2019) за позовом приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 330 636,90 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 330 636,90 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач допустив порушення ст. 41 Статуту залізниць та здійснив доставку вантажів позивача з пропуском установлених строків, у зв`язку з чим позивач просить стягнути штраф у загальному розмірі 330 636,90 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/3745/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Так, місцевим господарським судом було відмовлено у стягненні частини штрафу в сумі 76 589,70 грн. у зв`язку з тим, що термін доставки вантажу не перевищено, з урахуванням приписів п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу та наявності відмітки в перевізних документах про причини затримки вантажу, а також відмовлено у стягненні решти суми штрафу у розмірі 254 047,20 грн. зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/3745/19 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Апелянт в обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про недоведеність відповідачем того, що відправником або одержувачем було допущено порушення, яке призвело до затримки доставки вантажу, що, в свою чергу, могло б бути підставою для продовження строку доставки вантажу.

Також, скаржник посилається на невірність визначення судом першої інстанції строку, протягом якого позивач міг вернутися до суду з даним позовом.

Сторони не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від сторін до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення сторін, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового - про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

У період з 14.07.2018 року по 02.08.2018 року з відповідачем, як перевізником, укладені договори перевезення вантажу залізничним транспортом у формі залізничних накладних, за умовою яких перевізник (відповідач) взяв на себе зобов`язання по перевезенню вантажу.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає про те, що оскільки вантаж за накладними було доставлено йому з тривалим простроченням, з відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 330 636,90 грн. (10 %, 20% та 30% від оплаченої провізної плати за вагони).

Місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні вказаних позовних вимог, виходив з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, календарними штемпелями на накладних (окрім накладних №№32754863, 32779209, 92771701, 32854408, 32839557 та 32917072) підтверджується, що вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки - одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

При цьому, судом вказано, що за залізничними накладними №№32754863, 32779209, 92771701, 32854408, 32839557 та 32917072 термін доставки вантажу не перевищено, з урахуванням приписів п.2.9 Правил та наявності відмітки в перевізних документах про причини затримки вантажу.

За висновком місцевого господарського суду, позивачем не надано доказів того, що наявна у вказаних залізничних накладних в графі 49 відмітка про причини затримки вантажу не відповідає визначеним у п.2.9 Правил обставинами, за наявності яких збільшується термін доставки вантажу.

Також, судом встановлено, що позивачем необґрунтовано не враховано наявність відмітки у накладних відповідно до п.2.9 Правил щодо збільшення термінів доставки вантажу, відповідно, невірно визначено кількість днів перевищення відповідачем термінів доставки, а саме:

- №32798167 від 22.07.2018р., вагон №66752767 - календарний штемпель станції відправлення 22.07.2018р., календарний штемпель видачі вантажу - 04.08.2018р., кількість прострочених днів - 3.

- №32811432 від 23.07.2018р., вагон №65302317 - календарний штемпель станції відправлення 23.07.2018р., календарний штемпель видачі вантажу - 04.08.2018р., кількість прострочених днів - 2.

- №32824344 від 24.07.2018р., вагон №65490310 - календарний штемпель станції відправлення 24.07.2018р., календарний штемпель видачі вантажу - 04.08.2018р., кількість прострочених днів - 2.

- №32816803 від 24.07.2018р., вагон №67852772 - календарний штемпель станції відправлення 24.07.2018р., календарний штемпель видачі вантажу - 04.08.2018р., кількість прострочених днів - 2.

- №32827941 від 24.07.2018р., вагон №65941437 - календарний штемпель станції відправлення 24.07.2018р., календарний штемпель видачі вантажу - 04.08.2018р., кількість прострочених днів - 2.

- №32839771 від 25.07.2018р., вагон №66169525 - календарний штемпель станції відправлення 25.07.2018р., календарний штемпель видачі вантажу - 04.08.2018р., кількість прострочених днів - 2.

- №32817744 від 24.07.2018р., вагон №65489148 - календарний штемпель станції відправлення 24.07.2018р., календарний штемпель видачі вантажу - 04.08.2018р., кількість прострочених днів - 2.

- №32869950 від 27.07.2018р., вагон №66733759 - календарний штемпель станції відправлення 27.07.2018р., календарний штемпель видачі вантажу - 07.08.2018р., кількість прострочених днів - 2.

- №32869927 від 27.07.2018р., вагон №68563667 - календарний штемпель станції відправлення 27.07.2018р., календарний штемпель видачі вантажу - 07.08.2018р., кількість прострочених днів - 2.

- №32915605 від 31.07.2018р., вагон №60220480 - календарний штемпель станції відправлення 31.07.2018р., календарний штемпель видачі вантажу - 12.08.2018р., кількість прострочених днів - 3.

- №32914830 від 31.07.2018р., вагон №60676277 - календарний штемпель станції відправлення 31.07.2018р., календарний штемпель видачі вантажу - 12.08.2018р., кількість прострочених днів - 2.

- №32902876 від 30.07.2018р., вагон №66242884 - календарний штемпель станції відправлення 30.07.2018р., календарний штемпель видачі вантажу - 12.08.2018р., кількість прострочених днів - 2.

Відповідно до розрахунку суду, загальна сума штрафу за несвоєчасну доставку вагонів склала 254 047,20 грн.

В свою чергу, судом було відмовлено у стягненні вказаної суми штрафу, у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності. При цьому, наведений висновок місцевого господарського суду обґрунтовано наступним.

Частиною 5 статті 315 Господарського кодексу України визначено, що для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Статтею 136 Статуту залізниць України встановлено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту.

Відповідно до пункту "д" статті 134 Статуту залізниць України встановлено, що претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу.

Відповідно до статті 135 Статуту залізниць України, претензія підлягає розгляду протягом 1 місяця.

Частиною 4 статті 315 Господарського кодексу України встановлено, якщо заявлену перевізнику претензію, що випливає з договору перевезення вантажу, відхилено або відповідь на неї не одержано у строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді.

Разом з тим, частиною першою статті 315 Господарського кодексу України встановлено, що до пред`явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред`явлення йому претензії. Претензії можуть пред`являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п`яти днів.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується із частиною 4 статті 909, статтею 920 Цивільного кодексу України, встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, пункти 134, 136 Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності за позовами про відшкодування збитків внаслідок недостачі вантажобагажу. Статут залізниць України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 і останні зміни в нього вносилися постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 №1973.

Господарський кодекс України, прийнятий Верховною Радою України 16.01.2003 за №436-IV і набрав чинності з 01.01.2004р., та статтею 315 якого передбачено певні особливості обчислення строків позовної давності за договором перевезення, у випадку звернення сторони з претензією про відшкодування завданих збитків перевізником, також є спеціальним законом, який повинен застосовуватися до правовідносин сторін переважно щодо норм права, як такий, що прийнятий пізніше та має особливості обчислення строків позовної давності у випадках застосування позивачем претензійного порядку врегулювання спору.

Як було встановлено судом, позивач у строк сорок п`ять днів, встановлений частиною першою статті 315 Господарського кодексу України не звертався до відповідача з претензією щодо сплати штрафу. Доказів протилежного позивачем суду не надано.

Отже, за висновком місцевого господарського суду, перебіг шестимісячного строку позовної давності у даному випадку щодо спірних залізничних накладних, копії яких додано до позовної заяви відповідно до статті 136 та пункту "д" статті 134 Статуту залізниць України, починається від дня видачі вантажу: 04.08.2018р., 07.08.2018р. та 12.08.2018р., відповідно.

Прийнявши до уваги фактичне звернення з позовною заявою 21.03.2019р. (штам поштової установи на конверті, адресованому Господарському суду міста Києва), суд дійшов висновку про пропуск позивачем 6-місячного строку на звернення до суду від дня видачі вантажу щодо всіх спірних залізничних накладних, що розглядаються в межах даного спору.

Враховуючи все вищевикладене, місцевим господарським судом було відмовлено у стягненні частини штрафу в сумі 76 589,70 грн. у зв`язку з тим, що термін доставки вантажу не перевищено, з урахуванням приписів п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу та наявності відмітки в перевізних документах про причини затримки вантажу, а також відмовлено у стягненні решти суми штрафу у розмірі 254 047,20 грн. зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Колегія суддів не погоджується із наведеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності залізничного транспорту загального користування визначено Законом України "Про залізничний транспорт".

Питання, пов`язані з укладенням та виконанням договору перевезення, у тому числі залізничним транспортом, регулюються статтями 908 - 928 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статтями 306 - 315 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Згідно із статтями 908 ЦК України, 306 ГК України загальні умови перевезення вантажів визначаються цими кодексами, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються у встановленому порядку.

Відповідно до статей 908 ЦК України, 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами.

Статут залізниць України (далі - Статут) згідно зі статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 N 457, з подальшими змінами та доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 № 1510 та від 25.12.2002 № 1973).

Статтею 5 Статуту на Міністерство транспорту України (далі - Мінтранс України, Мінтрансзв`язку України) покладено затвердження Правил перевезення вантажів, Технічних умов навантаження і кріплення вантажів, а також інших нормативних документів.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Отже, у вирішенні спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею, господарським судам необхідно керуватися: Законом України "Про транспорт"; Законом України "Про залізничний транспорт"; статтями 908 - 928 ЦК України, статтями 306 - 315 ГК України; Статутом; Правилами планування перевезень вантажів; Правилами приймання вантажів до перевезення; Правилами пломбування вагонів і контейнерів; Правилами оформлення перевізних документів; Правилами обчислення термінів доставки вантажів; Правилами користування вагонами і контейнерами; Правилами зберігання вантажів; Правилами видачі вантажів; Правилами переадресування вантажів; Правилами реалізації вантажів; Правилами розрахунків за перевезення вантажів; Правилами обслуговування залізничних під`їзних колій; Правилами перевезення вантажів з оголошеною вартістю; Правилами перевезення вантажів навалом і насипом; Правилами перевезення вантажів у вагонах відкритого типу; Правилами перевезення вантажів, які змерзаються; Правилами перевезення вантажів маршрутами відправника; Правилами перевезення вантажів у супроводі провідників відправників (одержувачів); Правилами перевезень швидкопсувних вантажів; Правилами перевезення тварин, птиці та інших вантажів, які підлягають державному ветеринарно-санітарному контролю; Правилами перевезення вантажів, які підлягають фітосанітарному контролю; Правилами перевезення вантажів у транспортних пакетах; Правилами перевезення вантажів в універсальних контейнерах; Правилами перевезень вантажів у спеціальних та спеціалізованих контейнерах відправників і одержувачів; Правилами перевезення вантажів дрібними відправками; Правилами перевезення вантажів залізничними лініями вузької колії; Правилами перевезення вантажів у прямому змішаному залізнично-водному сполученні; Правилами складання актів; Правилами заявлення та розгляду претензій, затвердженими наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 № 644 (з подальшими змінами і доповненнями), Правилами перевезення наливних вантажів (частина друга Правил перевезень вантажів, затверджених наказом Мінтрансу від 18.04.2003 № 299); Правилами реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Мінтрансзв`язку України від 28.09.2004 № 856; Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України - Тарифним керівництвом N 1, затвердженим наказом Мінтрансу України від 15.11.99 № 551 (далі - Тарифне керівництво № 1); Правилами перевезення небезпечних вантажів, затвердженими 05.04.96 на п`ятнадцятому засіданні Ради залізничного транспорту держав - учасниць СНД; іншими нормативними документами, затвердженими Мінтрансом (Мінтрансзв`язку) України у встановленому порядку.

Відповідно до статей 909 ЦК України, 307 ГК України, статті 22 Статуту за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди про перевезення вантажу, яка укладається на бланку встановленої форми між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і одночасно є договором застави вантажу як гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за дане конкретне перевезення (ст. 6 Статуту).

Згідно з п. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 41 Статуту передбачено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Правила обчислення термінів доставки вантажів затверджено наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Згідно з п. 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила) термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (п.2.1 Правил).

Відповідно до п. 2.4. Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Згідно з п. 2.10. Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування (п. 8 Правил).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за накладними №32694986, №32691446 вантаж відправлено зі станції відправлення 14.07.2018, за накладною №32745945 вантаж відправлено зі станції відправлення 18.07.2018, за накладною №32754863 вантаж відправлено зі станції відправлення 19.07.2018, за накладними №32772790, №32771701 - 20.07.2018, за накладними №32787079, № 32787111 та №32779209 - 21.07.2018, за накладною №32798613 - 22.07.2018, а доставлено на станцію призначення 01.08.2018, тобто з перевищенням терміну доставки вантажу, який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів становить: 3 доби за накладними №32772790, №32787079, № 32787111 та №32798613, 4 доби за накладною №32771701, 5 діб за накладними №32745945 та №32754863, 9 діб за накладною №32691446 та 10 діб за накладною №32694986.

За накладною № 32761397 вантаж відправлено зі станції відправлення 19.07.2018, а доставлено на станцію призначення 02.08.2018 відповідно, тобто також з перевищенням терміну доставки вантажу який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів за даною відправкою становить 6 діб.

За накладними №32798167, №32796104 вантаж відправлено зі станції відправлення 22.07.2018, за накладними №32810103, №32811432, вантаж відправлено зі станції відправлення 23.07.2018, за накладними №32824344, №32816803, №32827941, №32817744 вантаж відправлено зі станції відправлення 24.07.2018, за накладними №32839771, №32839557 вантаж відправлено зі станції відправлення 25.07.2018, за накладною №32854408 вантаж відправлено зі станції відправлення 26.07.2018, а доставлено на станцію призначення 04.08.2018, тобто також з перевищенням терміну доставки вантажу який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів становить: 2 доби за накладними №32854408 та №32839557, 3 доби за накладними №32811432, №32824344, №32816803, №32827941, №32839771 та №32817744, 4 доби за накладною №32798167, 5 діб за накладною №32810103 та 6 діб за накладною №32796104.

За накладними №32810863 та №32810657 вантаж відправлено зі станції відправлення 23.07.2018, за накладною №32828675 - 24.07.2018 та за накладною №32838773 - 25.07.2018, а доставлено на станцію призначення 06.08.2018, тобто також з перевищенням терміну доставки вантажу який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів становить: 4 доби за накладною №32838773, 5 діб за накладною №32828675, та 6 діб за накладними №32810863, №32810657.

За накладною №32775124 вантаж відправлено зі станції відправлення 20.07.2018, за накладними №32869950 та №32869927 - 27.07.2018, а доставлено на станцію призначення 07.08.2018, тобто також з перевищенням терміну доставки вантажу який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів становить: 3 доби за накладними №32869950 та №32869927, 10 діб за накладною №32775124.

За накладною №32903627 вантаж відправлено зі станції відправлення 30.07.2018, а доставлено на станцію призначення 11.08.2018 відповідно, тобто також з перевищенням терміну доставки вантажу який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів за даною відправкою становить 3 доби.

За накладними №32848491 та №32857203 вантаж відправлено зі станції відправлення 26.07.2018, за накладною №32871337 - 27.07.2018, за накладними №32877029, №32881849, №32878381, №32875585 - 28.07.2018, за накладною №32886525 - 29.07.2018, за накладними №32902876, №32917916, №32898884, №32904542 - 30.07.2018, за накладними №32915605, №32914830, №32910838, №32914095, №32917916 - 31.07.2018, за накладними №32925869, №32922726 - 01.08.2018, за накладною №32931438 - 02.08.2018, а доставлено на станцію призначення 12.08.2018, тобто також з перевищенням терміну доставки вантажу який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів становить: 2 доби за накладною №32931438, 3 доби за накладними №32914830, №32925869, №32922726, №32910838, 4 доби за накладними №32915605, №32902876, №32914095, №32898884, №32917916, 5 діб за накладною №32904542, 6 діб за накладними №32875585, №32886525, 7 діб за накладними №32877029, №32881849, 8 діб за накладними №32848491, №32871337, №32857203, №32878381.

За накладною №32917072 вантаж відправлено зі станції відправлення 31.07.2018, а доставлено на станцію призначення 13.08.2018, тобто також з перевищенням терміну доставки вантажу який згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів за даною відправкою становить 5 діб.

З наведеного вбачається, що відповідачем було допущено прострочення доставки вантажу по вказаним вище накладним.

Стосовно висновку суду першої інстанції про те, що по частині накладних (№№32754863, 32779209, 92771701, 32854408, 32839557 та 32917072) термін доставки вантажу не перевищено, з урахуванням приписів п.2.9 Правил та наявності відмітки в перевізних документах про причини затримки вантажу, а по іншій частині накладних (№32798167, №32811432, №32824344, №32827941, №32839771, №32817744, №32869950, №32816803, №32869927, №32915605, №32914830, №32902876) позивачем необґрунтовано не враховано наявність відмітки у накладних відповідно до п.2.9 Правил щодо збільшення термінів доставки вантажу, відповідно, невірно визначено кількість днів перевищення відповідачем термінів доставки, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Згідно п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін:

виконання митних та інших адміністративних правил;

тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці;

необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин;

вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника;

інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

У накладних №№32754863, 32779209, 92771701 міститься відмітка про збільшення терміну доставки вантажу згідно п. 2.9 з посиланням на Акт від 26.07.2018.

У накладних №32691446 та №32761397 вказано про контрольне переважування, з посиланням на Акт від 23.07.2018 та Акт 26.07.2018 відповідно.

Згідно відміток, що містяться у накладних №32798167, №32810103, №32811432, №32824344, №32816803, №32827941, №32839771, №32854408, №32796104, №32839557, №32817744 строк доставки продовжено згідно Акту від 03.08.2018 у зв`язку з відсутністю локомотива.

У накладних №32869950, №32869927 та №32775124 значиться лише посилання на Акт від 06.08.2018 про продовження строку доставки.

Згідно відміток, що містяться у накладних №32848491, №32915605, №32914830 та №32902876 строк доставки продовжено у зв`язку з контрольним переважуванням згідно Акту від 07.08.2018.

Крім цього, у накладній №32917072 міститься відмітка про збільшення терміну доставки вантажу згідно п. 2.9 з посиланням на Акт від 08.08.2018.

Як вже вказувалося, п. 2.9 Правил передбачено, у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін, зокрема, вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника чи інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Жодних Актів, на які містяться посилання в зазначених накладних, відповідачем до суду подано не було.

Також, відповідачем не надано жодного доказу, який би підтвердив, що за вказаними вище накладними саме відправником або одержувачем було допущено порушення, яке призвело до затримки доставки вантажу.

Також, За наведених обставин, відсутні підстави відповідно до яких може бути збільшено строк перевезення вантажу згідно п. 2.9 Правил.

Стосовно визначення як підстави для продовження строку доставки вантажу - відсутності локомотиву, то колегія суддів зазначає, що саме на відповідача, як перевізника, покладається обов`язок належної організації перевезення ввіреного йому вантажу, а тому вказана причина не залежить від відправника чи одержувача, у зв`язку з чим підстави відповідно до яких може бути збільшено строк перевезення вантажу відсутні також і у даному випадку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем було вірно визначено строки прострочення доставки вантажу по вказаним вище накладним, а тому позовні вимоги є обґрунтованими в повному обсязі.

Стосовно заяви відповідача про застосування до вимог позивача наслідків спливу строку позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже вказувалося, суд першої інстанції дійшов висновку про пропуск позивачем 6-місячного строку на звернення до суду від дня видачі вантажу щодо всіх спірних залізничних накладних, що розглядаються в межах даного спору.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Положеннями статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а статті 258 - до окремих вимог встановлено позовну давність в один рік.

Частиною 3 статті 925 ЦК України, яка є загальною нормою, визначено, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

При цьому приписами статті 258 частини 1 ЦК України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Що стосується перевезення вантажів залізницею, то відповідно до пункту 136 Статуту залізниць України позови до залізниць можуть бути пред`явлені у шестимісячний термін, що обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, яким передбачено також і 6-місячний строк для пред`явлення претензії, з визначенням певних умов, обставин, підстав та строку його обчислення.

За приписами пункту 134 Статуту залізниць України, претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців. Зокрема, згідно з п. "д" частини другої цієї статті, зазначені терміни обчислюються з дня від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу.

Частиною 5 статті 307 ГК України, яка кореспондується із ч.4 ст. 909 та ст. 920 ЦК України, встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, пункти 134, 136 Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності за позовами про стягнення штрафів за несвоєчасну доставку вантажу.

Статут залізниць України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 і останні зміни в нього вносилися постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 №1973.

Господарський кодекс України, прийнятий Верховною Радою України 16.01.2003 за №436-IV і набрав чинності з 01.01.2004, та статтею 315 якого передбачено певні особливості обчислення строків позовної давності за договором перевезення, також є спеціальним законом, який повинен застосовуватися до правовідносин сторін переважно щодо норм права, як такий, що прийнятий пізніше та містить порядок обчислення строків позовної давності.

Відтак, положення пунктів 134, 136 Статуту залізниць України слід застосовувати у системному зв`язку з положенням ст. 315 ГК України таким чином, що строк позовної давності починає свій перебіг з дня одержання відповіді на претензію позивача або з дня закінчення строку, встановленого ч. 3 ст. 315 ГК України для відповіді на претензію.

Враховуючи, що дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності в розумінні цієї норми ГК України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (ч.ч. 2, 3 ст. 315 ГК України) незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

При цьому, відсутність відомостей щодо звернення позивача до відповідача з претензією не впливає на порядок обчислення позовної давності, оскільки визначений законом строк, в межах якого особа має право звернутися з позовом до суду, не може поглинатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 11.04.2019 у справі № 905/729/18 та від 13.08.2019 у справі № 910/11614/18.

При цьому, колегією суддів визнаються необґрунтованими посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на положення ч. 5 ст. 315 ГК України, якою визначено шестимісячний строк позовної давності для пред`явлення позовів перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів, що випливають з перевезення, оскільки у даному випадку, позов пред`явлено вантажоодержувачем до перевізника, що виключає застосування наведеної норми до правовідносин у даній справі.

Таким чином, позов до перевізника у даній справі може бути пред`явлений протягом 6 місяців після спливу 6-місячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та 45-денного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію щодо сплати штрафу, що узгоджується з положеннями пунктів 134, 136 Статуту залізниць України та ст. 315 Господарського кодексу України.

Отже, враховуючи те, що позивачем було отримано вантаж 01.08.2018, 02.08.2018, 04.08.2018, 06.08.2018, 07.08.2018, 11.08.2018, 12.08.2018 та 13.08.2018, то з урахуванням наведених положень законодавства позовна давність спливає через 12 місяців та 45 днів.

Позивач звернувся до суду з позовом у даній справі 21.03.2019, що підтверджується відміткою поштової установи на описі вкладення та поштовому конверті, тобто без пропуску строку позовної давності.

За наведених обставин, висновок місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу за порушення строків доставки вантажу задоволенню не підлягають з підстав пропуску позивачем строку позовної давності визнаються апеляційним судом необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом не було всебічно, повно та об`єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до невірних висновків в частині відмови у задоволенні позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового - про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/3745/19 задовольнити повністю.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/3745/19 про відмову у задоволенні позову скасувати.

3. Прийняти нове рішення по справі №910/3745/19, яким позов приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 330 636,90 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5, код 40075815) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, код 40150216) на користь приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Лепорського, будинок 1, код 00191158) штраф за несвоєчасну доставку вантажу в сумі 330 636 грн. 90 коп. та судовий збір в сумі 4 959 грн. 55 коп.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5, код 40075815) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, код 40150216) на користь приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Лепорського, будинок 1, код 00191158) 7 439 грн. 33 коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 02.10.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Руденко