ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1136/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Подобєда І.М, ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання: Пінчук Є.С.

представники сторін:

представники сторін в судове засідання не з"явились; про час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго", Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 року, ухвалене суддею Соловйовою А.Є., повний текст якого складений 27.06.2019, у справі № 904/1136/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", м. Дніпро

до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область

відповідача-2: Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго", м. Львів

відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго", м. Курахове, Донецька область

відповідача-4: Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", м. Запоріжжя

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів 1-4: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля", м. Добропілля, м. Білицьке, Донецька область

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів 1-4: Товариство з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська", м. Добропілля, м. Білицьке, Донецька область

про стягнення встановленого індексу інфляції та 3% річних в сумі 2 729 979,08 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - Відповідач-1), Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (далі - Відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (далі - Відповідач-3), Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (далі - Відповідач-4), в якому просило:

- cтягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" 1 552 924,45 грн, з яких 326 411,69 грн - три відсотки річних, 1 226 512,76 грн - сума інфляційних нарахувань;

- cтягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" 954 260,74 грн, з яких 200 577,60 грн - три відсотки річних, 753 683,14 грн - сума інфляційних нарахувань;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" 212 291,18 грн, з яких 44 608,61 грн - три відсотки річних, 167 682,57 грн - сума інфляційних нарахувань;

- стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" 10 502,71 грн, з яких 2207,58 грн - три відсотки річних, 8 295,13 грн сума інфляційних нарахувань.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями позивача на неналежне виконання відповідачами-1-4 зобов'язань за багатостороннім договором щодо умов транспортного експедирування від 01.04.2017.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 року у справі №904/1136/19 позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" 291 782,55 грн трьох відсотків річних; 1 013 626,67 грн інфляційних втрат; 20 100,58 грн судового збору; 18356,85 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" 180 874,50 грн трьох відсотків річних; 622 866,24 грн інфляційних втрат; 12 351,66 грн судового збору; 11 279,39 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" 40 840,10 грн трьох відсотків річних; 138 577,95 грн інфляційних втрат, 2 747,80 грн судового збору; 2 510,80 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" 2 207,58 грн трьох відсотків річних; 6 855,45 грн інфляційних втрат; 135,94 грн судового збору; 122,64 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням в частині стягнення 954 260,74 грн., Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов щодо АТ "ДТЕК Західенерго" залишити без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 у справі № 904/1136/19; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 09.09.2019.

Також не погодившись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов в частині до АТ "ДТЕК Дніпроенерго" про стягнення 10 502,71 грн залишити без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 у справі № 904/1136/19; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 09.09.2019; приєднано апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" до апеляційної скарги Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" для сумісного апеляційного розгляду.

Не погодившись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на неправильне застосування господарським судом норм матеріального права, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволення вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 у справі № 904/1136/19; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 09.09.2019; приєднано апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" до апеляційних скарг Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" та Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" для сумісного апеляційного розгляду.

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на неправильне застосування господарським судом норм матеріального права, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволення вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 у справі № 904/1136/19; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 09.09.2019; приєднано апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" до апеляційних скарг Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" та Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" для сумісного апеляційного розгляду.

Оскільки апеляційні скарги Відповідачів 1, 2, 3, 4 аналогічні, то колегія суддів наводить узагальнені доводи апеляційних скарг.

Так, скаржники апеляційних скарг посилаються на те, що преюдиція не є абсолютом, і може бути спростована доказами та обставинами в іншій справі. З посиланням на п.7 ст. 75 ГПК України, відповідно до якого правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обовязковою для господарського суду, зазначають, що у даній справі господарський суд протиправно послався на обставини, які були не встановлені, а просто згадані іншим судом у справі №904/778/18.

Вважають, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що визначене в ст.15 багатостороннього договору зобовязання є грошовим, тоді як насправді вказане зобовязання не є зобовязанням з оплати за предметом багатостороннього договору або двосторонніх договорів транспортно-експедиторського обслуговування, а, отже, не може вважатися грошовим лише на тій підставі, що воно виражене в грошовій формі.

Таким чином, оскільки стягнута з Відповідачів за рішенням суду у справі №904/778/18 плата не є грошовим зобовязанням в контексті ст.625 ЦК України, так як не є оплатою за предмет багатостороннього договору або двостороннього договору, укладеного із Позивачем, не входить до його ціни, то нарахування 3% річних та інфляційних втрат на зазначену суму є безпідставним.

Зауважують на тому, що рахунок №ПРМТ0000182 на суму 13 716 118,80 грн. був виставлений та направлений лише Відповідачу-1, ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", через що господарським судом безпідставно відхилені доводи Відповідачів 2, 3, 4 про те, що Позивачем на їх адресу взагалі не виставлявся рахунок на будь-яку суму на підставі ст.15 багатостороннього договору.

Ця обставина взагалі не була оцінена та зазначена також в рішенні Господарського суду у справі №904/778/18, на яке суд послався як на преюдиційне.

Тому, оскільки обовязок зі сплати зобовязання за п.15 багатостороннього договору виникає виключно на підставі рахунку, суд безпідставно послався на обставину виникнення заборгованості у Відповідачів за рахунком №ПРМТ0000182 на суму 13 716 118,80 грн., з якого чітко вбачається що він був виставлений ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" за двостороннім договором ТЕО №50ТЕО/14/14-15/62-У від 25.04.2014.

Таким чином, у апелянтів взагалі не було зобовязання з оплати плати за ст.15 багатостороннього договору до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі №904/778/18.

Крім того, суд дійшов безпідставного висновку, що виставлений рахунок на оплату наданої Позивачу правової допомоги у розмірі 37 400,00 грн. є достатньою підставою для підтвердження надання правничої допомоги адвокатами на зазначену суму.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", у відзиві на апеляційні скарги відповідачів просить їх залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає, що правила про преюдицію спрямовані на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Проте апелянти, як в процесі розгляду справи у першій інстанції, так і в апеляційних скаргах намагаються переглянути факти, встановлені в рамках справи №904/778/18, на підставі яких ухвалені рішення та постанови про стягнення з відповідачів грошових коштів.

Звертає увагу, що предметом розгляду даної справи є стягнення з Відповідачів штрафних санкцій, а не перегляд справи №904/778/18 та спростування встановлених у ній фактів.

Наголошує, що ухвалення господарським судом рішення від 18.07.2018 року у справі № 904/778/18 не створює обов'язку клієнта зі сплати грошових зобовязань відповідно до п. 15 багатостороннього договору, а лише встановлює факт існування заборгованості клієнта за таким зобовязанням. Відтак, твердження Відповідачів щодо виникнення зобовязальних правовідносин із рішення суду у справі № 904/778/18 також не заслуговує на увагу.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.09.2019 через неявку представників відповідачів розгляд справи відкладено на 18.09.2019.

Через канцелярію суду від Відповідача 3, Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго", надійшло клопотання про витребувати у ТОВ "Металургтранс" оригіналу претензії та рахунку про оплату плати за вересень 2017 року за ст.15 Багатостороннього договору на адресу ТОВ "ДТЕК Східенерго", а також докази направлення та отримання претензії із рахунком апелянтом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Оскільки клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" про витребування у ТОВ "Металургтранс" доказів заявлено з пропуском строку, встановленого ч. 3 ст. 80 ГПК України, та Відповідач 3 не обґрунтував неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього, колегія суддів залишила дане клопотання без задоволення.

Через канцелярію суду від Відповідача 2, Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго", надійшло клопотання про забезпечення наступних доказів у справі №904/1136/19 шляхом їх витребування у ТОВ "Металургтранс":

- оригіналу претензії та оригіналу рахунку-фактури ТОВ "Металургтранс" на суму 4 794 422,40 грн., направлених на адресу AT "ДТЕК Західенерго" у жовтні 2017 року;

- доказів направлення на адресу AT "ДТЕК Західенерго" претензії та рахунку про сплату 4 794 422,40 грн. плати за багатостороннім договором щодо умов транспортного експедирування.

В судовому засіданні представник відповідача 2 підтримав дане клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Оскільки Відповідач 2 у клопотанні про забезпечення доказів не навів жодних підстав, які б дали змогу припускати, що засіб доказування (оригінал претензії та рахунку-фактури ТОВ "Металургтранс" на суму 4 794 422,40 грн., а також докази їх направлення на адресу відповідача - 2) може бути втрачений, або збирання чи подання даних доказів стане згодом неможливим або утрудненим; фактично клопотання про забезпечення доказів за своїм змістом є клопотанням про витребування доказів, то колегія суддів залишила дане клопотання без задоволення.

В судовому засіданні 18.09.2019 оголошено перерву до 23.09.2019.

В судовому засіданні 23.09.2019 року Центральним апеляційним господарським судом були оголошені вступна та резолютивна частини постанови у даній справі.

Клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 23.09.2019, в режимі відеоконференції, заявлене позивачем, не розглядалось, оскільки надійшло до суду 23.09.2019, вже після судового засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

25.04.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля", найменування якого змінено на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" (Відповідач-1), укладено договір № 50ТЕО/14/14-15/62-У, відповідно до п. 1.1. якого експедитор здійснює транспортно експедиторське обслуговування клієнта, в рамках якого експедитор надає клієнту за плату транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів клієнта в залізничному рухомому складі (Том 1, арк.с. 171-179).

04.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпроенерго", найменування якого змінено на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" (Відповідач-4), укладено договір №137ТЕО/14, згідно з п. 1.1. якого експедитор здійснює транспортно-експедиторське обслуговування клієнта, в рамках якого експедитор надає клієнту за плату транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів клієнта в залізничному рухомому складі (Том 1, арк.с. 213-220).

ТОВ "Металургтранс" та ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" уклали додаткові угоди № 1 від 04.11.2014, № 2 від 20.11.2014, № 3 від 23.03.2015, № 4 від 09.04.2015, № 5 від 24.04.2015, № 6 від 06.07.2015, № 7 від 24.10.2015, № 8 від 13.01.2016, № 9 від 23.03.2016, № 10 від 01.07.2016, № 11 від 19.09.2016, № 12 від 03.01.2017 (Том 1, арк.с. 221-236).

30.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Західенерго", найменування якого змінено на Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" (Відповідач-2), укладено договір №69ТЕО/16, згідно з п. 1.1 якого експедитор здійснює транспортно-експедиторське обслуговування клієнта, в рамках якого експедитор надає клієнту за плату транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів клієнта в залізничному рухомому складі, а клієнт сплачує та приймає надані експедитором послуги на умовах даного договору (Том 1, арк.с. 181-189).

ТОВ "Металургтранс" та ПАТ "ДТЕК Західенерго" уклали додаткові угоди № 1 від 01.07.2016, № 2 від 04.10.2016, № 3 від 03.01.2017, № 4 від 01.07.2017 (Том 1, арк.с. 192-196), якими внесли зміни до договору № 69ТЕО/16 від 30.06.2016 щодо юридичних адрес та реквізитів сторін.

30.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (Відповідач-3, клієнт) укладено договір №70ТЕО/16, відповідно до п. 1.1. якого експедитор здійснює транспортно-експедиторське обслуговування клієнта, в рамках якого експедитор надає клієнту за плату транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів клієнта в залізничному рухомому складі, а клієнт сплачує та приймає надані експедитором послуги на умовах даного договору (Том 1, арк.с. 197-204).

ТОВ "Металургтранс" та ТОВ "ДТЕК Східенерго" уклали додаткові угоди № 1 від 01.07.2016, № 2 від 01.08.2016, № 3 від 26.10.2016, № 4 від 01.02.2017, № 5 від 09.02.2017, №6 від 01.05.2017 (Том 1, арк.с. 207-213), якими внесли зміни до пунктів 3.5, 8.1, 10.5, розділу 11 договору № 70ТЕО/16 від 30.06.2016.

01.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - клієнт 1), Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" (далі - клієнт 2), Товариством з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" (далі - клієнт 3), Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпроенерго" (далі - клієнт 4), Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (далі - клієнт 5), Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Західенерго" (далі - клієнт 6) укладено багатосторонній договір щодо умов транспортного експедирування (далі - Багатосторонній договір; Том 1, арк.с. 237-242), який є невід'ємною частиною, в тому числі, договорів № 50ТЕО/14/14-15/62-У від 25.04.2014, №69ТЕО/16 від 30.06.2016, №70ТЕО/16 від 30.06.2016 та №137ТЕО/14 від 04.11.2014 (далі договори ТЕО).

В п. 2 Багатостороннього договору сторони погодили, що відповідно до договорів ТЕО клієнти зобов'язуються надати експедитору заявки на перевезення на наступний календарний місяць, в якому надаються послуги (далі - "плановий період"), та освоїти вагони (завантажити та пред'явити залізниці для перевезення), що надані експедитором для здійснення погодженої сторонами кількості вагоноперевезень.

Пунктом 4 Багатостороннього договору передбачено, що кількість та напрямки вагоноперевезень на наступний місяць зазначаються у загальній місячній заявці. Загальна місячна заявка надсилається клієнтами не пізніше 5 (п'яти) робочих днів до дати початку наступного планового періоду та узгоджується Сторонами письмово або в електронній форми не пізніше 4 (чотирьох) робочих днів до дати початку наступного планового періоду. Кількість вагоноперевезень у Загальній місячній заявці повинна складати не менше ніж 12000 у плановому періоді.

Відповідно до п. 6 Багатостороннього договору клієнти направляють експедитору декадні графіки добового забезпечення і освоєння вагонів (Декадні графіки) у строк за 3 (три) робочі дні до початку відповідної декади (тільки для вантажовідправників ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля"). Декадні графіки добового забезпечення повинні відповідати обсягам погоджених заявок клієнтів, до яких вони надаються.

Згідно з п. 15 Багатостороннього договору у випадку, якщо на етапі виконання загальної місячної заявки у відповідному плановому періоді у клієнта виникає потреба у коригуванні кількості вагоноперевезень у сторону зменшення за деякими напрямками, таке коригування узгоджується із експедитором. При цьому клієнти повинні замовити додаткові вагоноперевезення на необхідну кількість, яка буде відповідати загальній кількості вагоноперевезень, узгодженій сторонами у заявках.

У випадках, якщо на етапі виконання заявок на здійснення перевезень у відповідному плановому періоді кількість вагоноперевезень за відповідний термін менше запланованої з вини клієнта, експедитор має право направити звернення на клієнтів. Клієнти продовж 2 (двох) робочих днів повинні надати вмотивовану відповідь та/або відкоригувати кількість вагоноперевезень у сторону зменшення за деякими напрямками. Таке коригування узгоджується із експедитором, при цьому клієнти повинні замовити додаткові вагоноперевезення на необхідну кількість вагоноперевезень, узгодженій сторонами у загальній місячній заявці.

У разі, якщо протягом звітного місяця клієнтами коригуються заявки на здійснення перевезень (у сторону зменшення) та не надаються альтернативні заявки на погоджену кількість вагоноперевезень по закінченню звітного місяця нараховується плата, яка розраховується як різниця (із знаком +) між кількістю вагоноперевезень згідно договору (12000 вагоноперевезень щомісяця) та кількістю вагоноперевезень згідно заявок клієнтів (з урахуванням здійснених коригувань), помножена на середньозважений обіг вагонів по напрямках, що були заплановані на звітний місяць у загальній місячній заявці та помножена на 450 грн. без ПДВ, крім цього ПДВ 90 грн., всього з ПДВ 540 грн. у період з 01.04.2017 по 31.12.2017 (включно). Нарахована плата підлягає сплаті у строк 5 банківських діб на підставі виставленого рахунку.

У зв'язку з несплатою ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", ПАТ "ДТЕК Західенерго", ТОВ "ДТЕК Східенерго", ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" суми, передбаченої п. 15 Багатостороннього договору, ТОВ "Металургтранс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 13 716 118,80 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 07.06.2018).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2018 і постановою Верховного Суду від 06.02.2019, позов ТОВ "Металургтранс", задоволено; стягнуто на користь позивача плату за умовами п.15 Багатостороннього договору щодо умов транспортного експедирування від 01.04.2017, а саме: з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" 7 802 244,00 грн, з ПАТ "ДТЕК Західенерго" 4 794 422,40 грн, з ТОВ "ДТЕК Східенерго" 1 066 683,60 грн, з ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" 52768,80 грн.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував і просить стягнути з відповідачів на його користь три відсотки річних та інфляційні втрати, а саме:

- з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" - 1 552 924,45 грн, з яких 326 411,69 грн - три відсотки річних, 1 226 512,76 грн - сума інфляційних нарахувань;

- з Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" - 954 260,74 грн, з яких 200 577,60 грн - три відсотки річних, 753 683,14 грн - сума інфляційних нарахувань;

- з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" 212 291,18 грн, з яких 44 608,61 грн - три відсотки річних, 167 682,57 грн - сума інфляційних нарахувань;

- з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" 10 502,71 грн, з яких 2 207,58 грн - три відсотки річних, 8 295,13 грн сума інфляційних нарахувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем правильно визначено дату початку періоду прострочення виконання зобов'язання (19.10.2017), оскільки за умовами п. 15 Багатостороннього договору нарахована плата підлягає сплаті у строк 5 банківських діб на підставі виставленого рахунку. Рахунок на оплату № ПРМТ0000182 на суму 13 716 118,80 грн (Том 1, арк.с. 250) виставлений позивачем 10.10.2017, отже нарахована плата підлягала сплаті до 18.10.2017 включно.

Разом з цим, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат, господарський суд вважає обґрунтованими заперечення відповідачів-1-3 щодо дати закінчення періоду прострочення виконання зобов'язання, передбаченого пунктом 15 Багатостороннього договору, оскільки кредитор вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов'язання. При цьому день виконання зобов`язання не є днем його прострочення, оскільки зобов'язання в цей день вважається припиненим.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст.ст.525, 526 Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.610 Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В ст.627 Кодексу зазначено, що до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.929 Кодексу, яка кореспондується з ст.316 Господарського кодексу України передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Згідно з ст.931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що плата, передбачена п. 15 Багатостороннього договору не є штрафною, оскільки носить характер зобовязання, погодженого сторонами договору та являє собою прозорий механізм цінової політики експедитора.

Так, у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/778/28 за позовною заявою ТОВ "Металургтранс" до ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", AT "ДТЕК Західенерго", ТОВ "ДТЕК Східенерго", AT "ДТЕК Дніпроенерго" про стягнення заборгованості, суд ідентифікував та стягнув з Відповідачів саме плату за умовами п. 15 Багатостороннього договору, а не неустойку або штраф.

В постанові Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2018 та в постанові Верховного Суду від 06.02.2019, які набрали законної сили з моменту прийняття, встановлено, що з урахуванням зменшення відповідачами у вересні 2017 року кількості вагоноперевезень у порівнянні з погодженою загальною місячною заявкою; відсутності у матеріалах справи доказів замовлення відповідачами додаткових перевезень на необхідну кількість, яка відповідала б загальній кількості таких перевезень, узгодженій сторонами Договору в заявках; неподанням відповідачами доказів, які спростовували б таке зменшення; зверненням позивача до відповідачів з листами, в яких містилося попередження про нарахування плати за коригування заявок на перевезення за вересень 2017 року в бік зменшення згідно з пунктом 15 Багатостороннього договору; невиконання відповідачами зобов'язання щодо сплати нарахованих позивачем сум в установлені договором строки, позовні вимоги щодо нарахування плати на підставі п. 15 Багатостороннього договору в розмірі 13 716 118,80 грн є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, до спірних правовідносин застосуванню підлягає принцип res judicata, тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 року у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 року у справі "Науменко проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Крім того, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини"; рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України"; від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії").

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб'єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Немає винятків стосовно преюдиціальності фактів, що не входили у предмет доказування в раніше розглянутій справі. Якщо суд помилково включив факт у предмет доказування, це не позбавляє його властивостей преюдиціального факту в розгляді іншої.

Аналогічні положення знайшли своє відображення в пункті 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до якого не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі, в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Таким чином, у звязку із набранням законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018 у справі № 904/778/28 обставини, встановлені в цьому рішенні, є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Враховуючи викладене, колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідачів про те, що передбачена пунктом 15 Багатостороннього договору плата є компенсаційною або штрафною платою за невиконання відповідачем-3 відповідної кількості перевезень, оскільки Верховний Суд в постанові від 06.02.2019 у справі №904/778/18 встановив, що зі змісту Багатостороннього договору, в тому числі пункту 15 цього документа, не вбачається визначення його сторонами відповідальності (господарських санкцій) за корегування заявок; натомість внесення відповідної плати виглядає і розцінюється судом як господарське зобов'язання, що випливає з договору в разі настання передбачених ним (зокрема, його пунктом 15) умов (обставин).

Оскільки Верховний Суд в постанові від 06.02.2019 у справі № 904/778/18 вже надав правову оцінку змісту п. 15 Багатостороннього договору, то колегія суддів, керуючись ч. 4 ст. 75 ГПК України та принципом правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів, застосовує у даній справі правову оцінку змісту п. 15 Багатостороннього договору вже надану Верховним Судом.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що стягнута з Відповідачів за рішенням суду у справі №904/778/18 плата не є грошовим зобовязанням в контексті ст.625 ЦК України, так як не є оплатою за предмет багатостороннього договору або двостороннього договору, укладеного із Позивачем, не входить до його ціни, тому нарахування 3% річних та інфляційних втрат на зазначену суму є безпідставним, з огляду на наступне.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).

Зобов'язальні правовідносини, що можуть бути віднесені до грошових, досить різноманітні. Вони можуть бути частиною інших оплатних зобов'язань (наприклад, обов'язок покупця сплатити гроші за придбаний товар, обов'язок наймача оплатити користування майном тощо), а можуть мати самостійний характер (відносини позики, кредиту, банківського вкладу і под.).

При цьому, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Така правова позиція підтверджується ч. 2 п.1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.12.2013 за № 14.

Відповідно до абзацу 1 підпункту 1.1 пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Оскільки в даному випадку зобовязанням відповідачів є оплата послуг транспортно-експедиторського обслуговування способом, визначеним п. 15 Багатостороннього договору, то виходячи зі змісту положень ст. 524, 533 ЦК України такі зобовязання є грошовими.

Загальні правила відповідальності за порушення грошових зобовязань визначені положеннями ст. 625 ЦК України.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України сум.

Колегія суддів констатує, що обовязок відповідачів щодо оплати транспортно-експедиторського обслуговування у визначений п.15 Багатостороннього договору спосіб виник після спливу пяти днів з моменту отримання виставленого експедитором рахунку, про що прямо вказано у ч. 3 п.15 Багатостороннього договору та в окремих претензіях до кожного з відповідачів.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018 у справі № 904/778/28 встановлено, що "Позивач нарахував клієнтам плату за вересень 2017 року в загальному обємі 13 716 118,80 грн. з ПДВ та направив клієнтам, в тому числі:

- Відповідачу 1 (ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля"),

- Відповідачу 2 (Акціонерному товариству "ДТЕК Західенерго"),

- Відповідачу 3 (Товариству з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго"),

- Відповідачу 4 (Акціонерному товариству "ДТЕК Дніпроенерго") рахунок на оплату №ПРМТ0000182 від 10.10.2017 (а.с. 35-38 том 2)" (аркуш 8 рішення, 3 абзац знизу).

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини направлення рахунку на оплату №ПРМТ0000182 від 10.10.2017 саме всім відповідачам вже встановлені вищезазначеним рішенням суду та не доказуються при розгляді даної справи, чим спростовуються доводи заявників апеляційної скарги про те, що рахунок №ПРМТ0000182 на суму 13 716 118,80 грн. був виставлений та направлений лише Відповідачу 1, ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", та про те, що ця обставина взагалі не була оцінена та зазначена в рішенні Господарського суду у справі №904/778/18, на яке суд послався як на преюдиційне.

Також, колегія суддів не погоджується з доводами заявників апеляційних скарг, що рахунок №ПРМТ0000182 на суму 13 716 118,80 грн. був виставлений за двостороннім договором ТЕО №50ТЕО/14/14-15/62-У від 25.04.2014, укладеним між Позивачем та ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", оскільки у графі даного рахунку "Товари (роботи, послуги)" чітко зазначено "Плата, передбачена п.15 Багатостороннього договору щодо умов транспортного експедирування від 01.04.2017 за вересень 2017" (т. 1 а.с. 250).

До того ж, даний рахунок було направлено відповідачам разом із претензією від 10.10.2017 за № 30169, у якій Позивач посилався на порушення відповідачами саме п.15 Багатостороннього договору від 01.04.2017 (т. 1 а.с. 247-249).

Оскільки:

- плата, передбачена п. 15 Багатостороннього договору, являє собою прозорий механізм оплати послуг експедитора;

- у претензії від 10.10.2017 за № 30169 Позивачем наведено дані, як щодо загального зменшення вагоноперевезень (3 639), так і дані щодо зменшення вагоноперевезень по кожному з відповідачів: 1584 Відповідач - 1; 1145 - Відповідач - 2; 660 - Відповідач - 3; 250 - Відповідач - 4;

- до претензії від 10.10.2017 за № 30169 Позивачем окрім рахунку додано підсумкове положення після коректування заявок клієнтів,

відповідачі, незважаючи на те, що у рахунку №ПРМТ0000182 була зазначена загальна плата, що підлягала оплаті всіма відповідачами у розмірі 13 716 118,80 грн., керуючись механізмом розрахунку, наведеним у п. 15 Багатостороннього договору, мали можливість вирахувати розмір плати, що належав до сплати кожним з них окремо.

На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується з доводами заявників апеляційної скарги про те, що суд безпідставно послався на обставину виникнення заборгованості у Відповідачів за рахунком №ПРМТ0000182 на суму 13 716 118,80 грн.

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи заявників апеляційної скарги щодо настання строку оплати суми за п. 15 Багатостороннього договору саме 20.12.2018, тобто після набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018, оскільки ухвалення зазначеного рішення не створює обов'язку відповідачів-1-4 зі сплати грошових зобов'язань відповідно до п. 15 Багатостороннього договору, а лише встановлює факт існування заборгованості за таким зобов'язанням.

В той же час, колегія суддів не погоджується з визначеною господарським судом датою початку періоду прострочення виконання зобов'язання (19.10.2017), яку розраховано як дату виставлення рахунку № ПРМТ0000182 10.10.2017 + 5 банківських діб (нарахована плата підлягала сплаті до 18.10.2017 включно), оскільки як вже наголошувалося вище, обовязок відповідачів щодо оплати транспортно-експедиторського обслуговування у визначений п.15 Багатостороннього договору спосіб виник після спливу пяти банківських днів не з моменту виставлення рахунку, а з моменту отримання виставленого експедитором рахунку.

Відповідно до матеріалів як даної справи, так і справи № 904/778/28 виставлений Позивачем рахунок № ПРМТ0000182 від 10.10.2017:

- Відповідач 1 отримав 12.10.2017, мав оплатити по 19.10.2017, прострочення почалося з 20.10.2017;

- Відповідач 2 отримав 17.10.2017, мав оплатити по 24.10.2017, прострочення почалося з 25.10.2017;

Відповідач 3 отримав 18.10.2017, мав оплатити по 25.10.2017, прострочення почалося з 26.10.2017;

Відповідач 4 отримав 13.10.2017, мав оплатити по 20.10.2017, прострочення почалося з 21.10.2017.

Господарський суд правомірно визнав обґрунтованими заперечення відповідачів-1-4 щодо дати закінчення періоду прострочення виконання зобов'язання, передбаченого пунктом 15 Багатостороннього договору, оскільки кредитор вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов'язання. При цьому день виконання зобов`язання не є днем його прострочення, оскільки зобов'язання в цей день вважається припиненим.

На підставі викладеного, враховуючи розрахунок позивача (межі зазначеного ним періоду), дні фактичної сплати відповідачем суми боргу, положення частини п'ятої ст. 254 Цивільного кодексу України, колегія суддів відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши розрахунки Позивача та господарського суду, встановила, що дані розрахунки 3 % річних та інфляційних витрат зроблено неправильно. За висновком колегії суддів розрахунок має бути наступним.

За перерахунком колегії суддів з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню:

- з Відповідача-1: три відсотки річних в сумі 291 141,27 грн. за загальний період прострочення з 20.10.2017 по 16.01.2019 (списання грошових коштів з рахунку відповідача-1 за наказом від 28.12.2018 у справі № 904/778/18 відбулося 17.01.2019 - Том 2, арк.с. 88); інфляційні втрати в сумі 1 013 626,67 грн за загальний період нарахування з листопада 2017 року по січень 2019 року, нарахованих на заборгованість у сумі 7 802 244,00 грн.;

- з Відповідача-2: три відсотки річних в сумі 178 510,14 грн. за загальний період прострочення з 25.10.2017 по 20.01.2019 (списання грошових коштів з рахунку відповідача-2 за наказом від 28.12.2018 у справі № 904/778/18 відбулося 21.01.2019 - Том 2, арк.с. 119); інфляційні втрати в сумі 622 866,24 грн за загальний період нарахування з листопада 2017 року по січень 2019 року, нарахованих на заборгованість у сумі 4 794 422,40 грн.;

- з Відповідача-3: три відсотки річних в сумі 40 241,73 грн за загальний період прострочення з 26.10.2017 по 27.01.2019 (списання грошових коштів з рахунку відповідача-3 за наказом від 28.12.2018 у справі № 904/778/18 відбулося 28.01.2019 - Том 2, арк.с. 141); інфляційні втрати в сумі 138 577,95 грн за загальний період нарахування з листопада 2017 року по січень 2019 року, нарахованих на заборгованість у сумі 1 066 683,60 грон.;

- з Відповідача-4: три відсотки річних в сумі 2 198,94 грн. за загальний період прострочення з 21.10.2017 по 11.03.2019 (матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем-4 грошового зобов'язання в сумі 52 768,80 грн. станом на дату розгляду справи); інфляційні втрати в сумі 7 153,57 грн. за загальний період нарахування з листопада 2017 року по січень 2019 року, нарахованих на заборгованість у сумі 52 768,80 грн.

Таким чином, перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних витрат, колегія суддів, з огляду на вищенаведені обставини, дійшла висновку щодо часткового задоволення позовних вимог та у звязку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи необхідності змінити рішення господарського суду в частині нарахованих сум інфляційних втрат, відсотків річних та судових витрат.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 279,39 грн., які було стягнуто з Відповідача -2 на користь Позивача, колегія суддів зазначає наступне.

3 метою отримання правничої допомоги щодо підготовки позовної заяви та ведення справи в суді по стягненню заборгованості з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", ПАТ "ДТЕК Західенерго", ТОВ "ДТЕК Східенерго", ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" Позивачем було укладено договір про надання правничої допомоги від 09.01.2018 року № 09012018/МТ з Адвокатським обєднанням "СОТА". За вказаним Договором та Додатковою угодою № 080219 від 08.02.2019 року розмір плати за надання правничої допомоги склав 37 400,00 гривень.

На підтвердження зазначеного до позовної заяви було надано:

1) договір про надання правничої допомоги №09012018/МТ від "09" січня 2018;

2) додаткова угода № 080219 від "08" лютого 2019 до Договору №09012018/МТ про надання правничої допомоги від 09 січня 2018;

3) рахунок-фактура №110319 від "11" березня 2019 до договору про надання правничої допомоги №09012018/МТ від "09" січня 2018;

4) акт приймання-передавання наданих послуг від "11" березня 2019 до Додаткової угоди №080219 від "08" лютого 2019 до Договору №09012018/МТ про надання правової допомоги від "09" січня 2018.

Відповідно до ч. 4. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних дія надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи уві витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West lance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Відповідно до частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги ката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №916/1283/17.

В той же час, в апеляційній скарзі Відповідачем-2 не наведено жодного доводу, який би свідчив про безпідставність задоволення судом першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 279,39 грн.

Зважаючи на результати вирішення спору, за якими рішення відбулось частково на користь Позивача та частково на користь відповідачів, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у даній справі необхідно розподілити між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог у наступній пропорції: 84,04 % рішення відбулось на користь позивача та 15,96 % - рішення відбулось на користь відповідачів.

При цьому, оскільки позовні вимоги заявлені щодо кожного відповідача окремо, то у співвідношенні до заявлених до кожного з відповідачів вимог рішення відбулось на користь відповідача-1 на 15,98%, на користь відповідача-2 на 16,02%, на користь відповідача-3 на 15,77%, на користь відповідача-4- на 10,95%.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго", м.Львів, Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" м.Запоріжжя, Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м.Павлоград Дніпропетровської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго", м.Курахове Донецької області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 у справі № 904/1136/19 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 у справі №904/1136/19 змінити в частині нарахованих сум інфляційних втрат, відсотків річних та судових витрат, виклавши резолютивну частину рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 у справі № 904/1136/19 в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (49000, м. Дніпро, пл. Героїв Майдану, буд. 1, кімн. 524, ) 291141,27 грн (двісті девяносто одна тисяча сто сорок одна гривня 27 копійок) трьох відсотків річних; 1 013 626,67 грн (один мільйон тринадцять тисяч шістсот двадцять шість гривень 67 копійок) інфляційних втрат; 19571,51 грн (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят одна гривня 51 копійка) судового збору; 17873,46 грн (сімнадцять тисяч вісімсот сімдесят три гривні 46 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (79026, Львівська область, м. Львів, вул. Козельницька, буд. 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (49000, м. Дніпро, пл. Героїв Майдану, буд. 1, кімн. 524, ) 178 510,14 грн (сто сімдесят вісім тисяч п`ятсот десять гривень 14 копійок) трьох відсотків річних; 622 866,24 грн (шістсот двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят шість гривень 24 копійки) інфляційних втрат; 11178,60 грн (одинадцять тисяч сто сімдесят вісім гривень 60 копійок) судового збору; 10976,90 грн (десять тисяч дев`ятсот сімдесят шість гривень 90 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (85612, Донецька область, Мар'їнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (49000, м. Дніпро, пл. Героїв Майдану, буд. 1, кімн. 524, ) 40 241,73 грн (сорок тисяч двісті сорок одна гривня 73 копійки) трьох відсотків річних; 138 577,95 грн (сто тридцять вісім тисяч пятсот сімдесят сім гривень 95 копійок) інфляційних втрат, 1976,00 грн (одна тисяча дев`ятсот сімдесят шість гривень 00 копійок) судового збору; 2449,70 грн (дві тисячі чотириста сорок дев`ять гривень 70 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (49000, м. Дніпро, пл. Героїв Майдану, буд. 1, кімн. 524, ) 2 198,94 грн (дві тисячі сто дев`яносто вісім гривень 94 копійки) трьох відсотків річних; 7153,57 грн (сім тисяч сто п`ятдесят три гривні 57 копійок) інфляційних втрат; 103,36 грн (сто три гривні 36 копійок) судового збору; 127,16 грн (сто двадцять сім гривень 16 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити."

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", м. Дніпро на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м.Павлоград 9815,71 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", м. Дніпро на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго", м.Львів 9840,28 судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", м. Дніпро на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго", Донецька область, Мар'їнський район, м. Курахове 9686,72 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", м. Дніпро на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", м.Запоріжжя 6726,04 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.10.2019.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.М. Подобєд