УХВАЛА

м. Київ

25.09.2019Справа № 910/3620/18
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 135, ) в особі ліквідатора Білика Юрія Миколайовича (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21, оф. 312)

до 1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 );

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - адміністратор Територіального сервісного центру 8041 РСЦ МВС в м. Києві ОСОБА_6 (АДРЕСА_3)

про визнання недійсним договору купівлі-продажу

в межах справи №910/3620/18

За заявою Приватного підприємства "Дари Сонця" (20250, Черкаська обл., м. Ватутіне, вул. Миру, 7-А,кв.22, ідентифікаційний код 36771372)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,135, ідентифікаційний код 37567061)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники сторін:

від позивача - Жеронкін Д.Л.,

від відповідача-1 - не з`явилися,

від відповідача-2 - ОСОБА_4,

від третьої особи - не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/3620/18 за заявою Приватного підприємства "Дари Сонця" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця".

Постановою Господарського суду м. Києва від 20.08.2018 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,135, ідентифікаційний код 37567061), припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,135, ідентифікаційний код 37567061) - арбітражного керуючого Білика Юрія Миколайовича, визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,135, ідентифікаційний код 37567061), відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,135, ідентифікаційний код 37567061) арбітражного керуючого Білика Юрія Миколайовича (свідоцтво №1169 від 17.06.2013), підприємницьку діяльність банкрута завершено, оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,135, ідентифікаційний код 37567061) банкрутом від 23.08.2018 №53711.

03.05.2019 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Чарівниця" про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.05.2019 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" до розгляду в межах справи №910/3620/18 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 05.06.2019.

03.06.2019 до суду надійшло клопотання третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору про розгляд справи без участі її представника.

05.06.2019 через канцелярію суду було подано клопотання Приватного підприємства "Дари Сонця" про розгляд справи без участі свого представника.

05.06.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" про витребування доказів, у якому він просить суд витребувати у третьої особи СЦ МВС 8041 РСЦ МВС в м. Києві оригінали Договору купівлі-продажу автомобіля №8041/2016/118809 від 08.10.2016 та документів, на підставі яких його було укладено.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.06.2019 задоволено клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" Білика Ю.М. про витребування доказів у справі №910/3620/18, витребувано у адміністратора Територіального сервісного центру 8041 РСЦ МВС в м. Києві ОСОБА_6 оригінали Договору купівлі-продажу автомобіля №8041/2016/118809 від 08.10.2016, протоколу зборів засновників ТОВ "Торговий Дім "Чарівниця" наданого при укладенні договору, довіреності ТОВ "Торговий Дім "Чарівниця" на ім`я ОСОБА_2 та копії паспортів та ідентифікаційних кодів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та відкладено підготовче засідання у справі на 17.07.19.

03.07.2019 до суду надійшли від Територіального сервісного центру 8041 РСЦ МВС в м. Києві документи на виконання вимог ухвали від 05.06.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.07.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/3620/18 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 12.08.2019.

30.07.2019 до суду надійшло клопотання Територіального сервісного центру 8041 РСЦ МВС в м. Києві про розгляд справи без участі представника.

07.08.2019 через канцелярію суду позивачем було подано клопотання про витребування у відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" з метою встановлення обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.08.2019 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 28.08.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.08.2019 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 16.09.2019 та витребувано у відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця".

09.09.2019 до суду надійшла від Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації реєстраційна справа Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця".

У судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача-2.

Представники відповідача-1 та третьої особи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином.

Представник відповідача-2 ОСОБА_2 заявив усне клопотання про продовження строку підготовчого провадження з метою ознайомлення зі справою та подачею відзиву.

Суд відмовляє у задоволенні вищезазначеного клопотання з огляду на те, що провадження у справі було відкрито ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.05.2019, ухвалою від 17.07.2019 був продовжений строк підготовчого провадження на 30 днів, а отже у всіх сторін було достатньо часу на подачу будь-яких документів та доказів на підтвердження своїх позицій у встановлений Господарським процесуальним кодексом України строк.

У підготовчому засіданні 16.09.2019 судом були вчинені дії, передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.09.2019 закрито підготовче провадження у справі № 910/3620/18 в частині розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки Ford Mondeo, VIN код № НОМЕР_1 , сірого кольору, 2011 р.в., державний номер НОМЕР_2 , укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" в особі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . від 08.10.2016 №8041/2016/118809. Призначено справу № 910/3620/18 до розгляду по суті на 25.09.19.

В судове засідання 25.09.2019 з`явилися представник позивача, надав пояснення по суті справи та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача-1 в судове засідання не з`явися відзиву на позовну заяву суду не подав.

Представник відповідача-2 в судове засідання з`явися заперечив проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 25.09.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

У судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників провадження, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

В ході виконання повноважень, покладених нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатором за результатами проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, що обліковуються на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Чарівниця» було встановлено, що на балансі Товариства, окрім іншого, обліковується автомобіль марки Ford Mondeo, VIN код № НОМЕР_1 , сірого кольору, 2011 р.в., державний номер НОМЕР_2 , Свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 28.07.2011р.Однак, як зазначає позивач, виявити такий автомобіль, аби провести його оцінку з метою включення його до ліквідаційної маси банкрута, останньому не вдалось.

В ході ознайомлення з документами, наявними у боржника, зокрема з Довідки Регіонального сервісного центру в м. Києві №31/26-140із від 27.06.2017., що надійшла у відповідь на запит Товариства від 23.06.2017, стало відомо, що автомобіль марки Ford Mondeo, VIN код № НОМЕР_1 , сірого кольору, 2011 р.в., державний номер НОМЕР_2 серед зареєстрованих за ТОВ «ТД «Чарівниця» автомобілів не обліковується.

У відповідь на черговий запит Товариства від 05.07.2017 року з вимогою надати розгорнуту інформацію, а також копії відповідних документів на підставі яких проводилась реєстрація/перереєстрація автомобіля марки Ford Mondeo, VIN код № НОМЕР_1 , сірого кольору, 2011 р.в., державний номер НОМЕР_2 з моменту його реєстрації 28.07.2011року за ТОВ «ТД «Чарівниця» по дату звернення з запитом до РСЦ повідомив, що: 08.10.2016 року автомобіль марки Ford Mondeo, VIN код № НОМЕР_1 , сірого кольору, 2011 р.в., державний номер НОМЕР_2 було перереєстровано на нового власника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Договору укладеного в ТСЦ 8041 та в подальшому 07.03.2017 перереєстровано на громадянина ОСОБА_5 .

Так, як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2016 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Чарівниця» в особі ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреності на продаж та зняття з обліку транспортного засобу від 26.09.2016, виданої директором Товариства ОСОБА_3, який діяв на підставі статуту та ОСОБА_1 було укладено Договір купівлі-продажу №8041/2016/118809 транспортного засобу, зокрема автомобіля марки Ford Mondeo, VIN код № НОМЕР_1 , сірого кольору, 2011 р.в., державний номер НОМЕР_2 .

З копій документів, наданих РСЦ з метою укладення спірного договору купівлі-продажу до Сервісного центру №8041 РСЦ МВС в м. Києві було подано: Довіреність на ім`я ОСОБА_2 за підписом Директора Товариства ОСОБА_3 та Протокол Зборів засновників Товариства, з якого встановлено, що єдиним учасником Товариства громадянином ОСОБА_3 , який володіє 100% голосів вирішено питання щодо продажу та зняття з обліку автомобіля марки Ford Mondeo, VIN код № НОМЕР_1 , сірого кольору, 2011 р.в., державний номер НОМЕР_2 та доручення водію ОСОБА_2 вчинити відповідні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Підставою для недійсності Договору позивач визначає вчинення правочину особою з перевищенням повноважень - без погодження з загальними зборами учасників ТОВ «ТД «Чарівниця».

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Статтею 97 Цивільного кодексу України передбачено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із Статутом ТОВ «Торговий Дім «Чарівниця» в редакції від 03.10.2016 року вищим органом Товариства є Загальні збори учасників Товариства (п. 14.1).

Згідно пункту 3.1 Статуту єдиним учасником Товариства є Приватне підприємство «Дари Сонця»

Як зазначає позивач, за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності банкрута за останні три роки, останнім було встановлено, що власником (учасником) Товариства, як і його керівництвом не приймалось рішення про продаж (відчудження) автомобіля марки Ford Mondeo, VIN код № НОМЕР_1 , сірого кольору, 2011 р.в., державний номер НОМЕР_2 . Нікому із співробітників товариства чи будь-яким іншим особам повноваження на зняття такого автомобіля з обліку в органах МВС та реалізацію не надавались. Кошти від продажу вказаного транспортного засобу на рахунок товариства не надходили, а відтак, і з балансу такий автомобіль не знімався.

Наразі, оскільки Зборами учасників Товариства рішення про відчудження вказаного автомобіля не приймалось і Доручення на зняття його з обліку та реалізацію Директором товаритва не видавалось, Товариство 20.07.2017 звернулось до правовохоронних органів із заявою про незаконне заволодіння майном Товариства, за наслідками чого Голосіївським УП ГУ НП у м. Києві було відкрито кримінальне провадження №0000228.

Позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

Правові наслідки вчинення правочинів з перевищенням повноважень визначено частиною 1 статті 241 ЦК України: правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Таким чином, із змісту норми частини 1 статті 241 ЦК України випливає, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, здійснення оплати, прийняття робіт).

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та враховуючи ті обставини, що ОСОБА_3 ніколи не був учасником Товариства, жодного рішення про затвердження Договору, його схвалення, Загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Чарівниця» не приймалось, доручення на зняття транспортного засобу з обліку та реалізацію Директором товариства не видавалось, суд дійшов висновку, що спірний Договір було укладено з порушенням ч.2 ст. 207 Цивільного кодексу України, а відтак, позивачем належними та допустимими доказами доведені обставини, з наявністю яких законодавець передбачає визнання спірного правочину недійсним, укладений саме з ОСОБА_1 .

Щодо вимоги про визнання договору купівлі-продажу недійсним, заявленої до ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Як судом встановлено вище спірний правочин укладений ОСОБА_2 на підставі довіреності на продаж та зняття з обліку транспортного засобу від 26.09.2016, виданої директором Товариства ОСОБА_3 .

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (частини 1, 3 статті 244 Цивільного кодексу України).

Статтею 246 Цивільного кодексу України визначено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

З огляду на вказане, суд відзначає, що ОСОБА_2 діяв від імені Товариства та у спосіб визначений вказаною довіреністю, а отже самостійно саме ОСОБА_2 , як громадянин, не міг вчинити спірний правочин.

Суд вважає за необхідне зазначити, що частинами 1-2 статті 4 ГПК України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до статті 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У той же час, слід зауважити, що обґрунтування позивачем своїх позовних вимог, заявлених до ОСОБА_2 , не відповідає положенням статті 2, 14 ГПК України, якими закріплений принцип диспозитивності у господарському процесі, а отже в процесуальному та матеріальному сенсі не може бути підтвердженням щодо порушення права та охоронюваних законом інтересів позивача саме з боку ОСОБА_2

Узагальнюючи викладене, враховуючи, що судом не встановлено порушення прав позивача з боку ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про відмову в позові в цій частині.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи учасників справи не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи встановлення судом відсутності порушення прав позивача в діях ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про покладення обов`язку відшкодування витрат зі сплати судового збору на ОСОБА_1 в розмірі 1921,00 грн. Інші судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ст.ст. 129, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарвіниця" арбітражного керуючого Білика Ю.М. про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки Ford Mondeo, VIN код № НОМЕР_1 , сірого кольру, 2011 р.в., державний номер НОМЕР_2 , укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 135, ) в особі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) від 08.10.2016 року №8041/2016/118809 задовольнити частково.

2. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу автомобіля марки Ford Mondeo, VIN код № НОМЕР_1 , сірого кольру, 2011 р.в., державний номер НОМЕР_2 , укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 135, ) в особі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) від 08.10.2016 року №8041/2016/118809

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарівниця" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 135, ) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

4. Видати наказ.

5. В іншій частині заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чарвіниця" арбітражного керуючого Білика Ю.М. відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 02.10.2019.

Суддя Д.В. Мандичев