РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.09.2019Справа № 910/13519/18
За позовом Національного банку України

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", м. Київ

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерний банк «Банк регіонального розвитку», м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3, м. Київ

про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності,

суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Лантух Є.С. (представник за довіреністю №18-0014/37686 від 22.07.2019);

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи 1: не з'явились;

від третьої особи 2: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний банк України (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним Договір №010 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором №27/10-576І від 04.05.2006, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (відповідач-2) та зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору №010 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором №27/10-576І від 04.05.2006, посилаючись на те, що вказаний правочин укладений з порушенням Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України №369 від 28.08.2001 та умов Договору про передання в управління непроданих активів від 20.11.2013.

Ухвалою від 16.10.2018 року позовну заяву Національного банку України було залишено без руху та встановлено останньому строк на усунення недоліків позовної заяви.

31.10.2018 року позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 05.11.2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.12.2018 року.

19.11.2018 року відповідачем-1 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого він зазначає, що реалізація активів Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" відбувалася з уцінкою не більше як на 30% згідно з рішеннями Позивача від 25.05.2015 року №255 та від 05.08.2015 року №414. Крім того, позивачем не було зазначено в указаних рішеннях про необхідність включення до умов договорів цесії умови щодо моменту переходу права вимоги за кредитним договором. Також, відповідач-1 зауважив про відсутність порушеного права позивача укладенням оспорюваного договору цесії.

21.11.2018 року відповідачем-2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечує, вказуючи, що продаж активів банку здійснювався за рішеннями позивача з уцінкою на 30%, при цьому, останнім не доведено наявності його порушеного права та охоронюваних законом інтересів. 26.11.2018 року позивачем подано до суду відповідь на відзив відповідача-1. У своїй відповіді позивач вказав, що в рішенні №255 від 25.05.2015 року погоджено умови, порядок та ціну реалізації 76 активів, а саме за ціною не нижчою ніж 1 639 013,00 грн, а рішенням №414 від 05.08.2015 року - за ціною не нижчою ніж 322 463,00 грн. Таким чином вказані ціни є стартовими і продає активів за нижчими цінами є порушенням прав вигодонабувачів, а позивач як вигодонабувач наділений правом звернення до суду, оскільки дії відповідача-1 як управителя безпосередньо порушують права та майнові інтереси Національного банку України.

26.11.2018 року позивачем подано до суду відповідь на відзив відповідача-2 У своїй відповіді позивач вказав, що в рішенні №255 від 25.05.2015 року погоджено умови, порядок та ціну реалізації 76 активів, а саме за ціною не нижчою ніж 1 639 013,00 грн, а рішенням №414 від 05.08.2015 року - за ціною не нижчою ніж 322 463,00 грн. Таким чином вказані ціни є стартовими і продає активів за нижчими цінами є порушенням прав вигодонабувачів, а позивач як вигодонабувач наділений правом звернення до суду, оскільки дії відповідача-1 як управителя безпосередньо порушують права та майнові інтереси Національного банку України.

В засіданні 04.12.2018 року було оголошено перерву до 22.01.2019 року.

06.12.2018 року відповідачем-1 подано до суду заперечення на відповідь на відзив. В запереченнях відповідач-1 зазначає, що позивач перекручує формулювання прийнятих рішень та трактує їх на власний розсуд. Окрім того, на дату погодження НБУ продажу активів оцінка визначена ТОВ «Приват-Консалтинг» у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов'язання від 10.11.2014 втратила чинність. За твердженнями відповідача-1 позивач рішенням №255 надав дозвіл на проведення продажу активів банку за ціною останнього аукціону, а відповідно до академічного тлумачного словника української мови слово «останній» означає - який закінчує собою ряд однорідних предметів, явищ, дій і т.ін., такий, після якого немає іншого подібного, протилежне перший. Окрім того, ні на підставі Положення, ні на підставі Договору управління НБУ не наділений повноваженнями на звернення до суду з позовами про визнання укладених правочинів недійсними.

06.12.2018 року відповідачем-2 подано до суду заперечення на відповідь на відзив. В запереченнях відповідачем-2 зазначено, що позивачем погоджено продаж активів за ціною останнього аукціону. А НБУ як наглядовий орган не наділений повноваженням на звернення до суду з позовними заявами про визнання укладених правочинів недійсними.

В засіданні 22.01.2019 року судом було ухвалено залучити до участі в справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Акціонерний банк "Банк регіонального розвитку", а також ухвалено залучити до участі в справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів ОСОБА_3, засідання відкладене до 19.02.2019 року.

Засідання 19.02.2019 року не відбулось у зв'язку з перебуванням судді у відпустці, ухвалою від 15.02.2019 наступне засідання призначено на 05.03.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 року позов Національного банку України залишено без розгляду.

18.03.2019 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" надійшла заяви про розподіл понесених ним судових витрат в розмірі 10 000,00 грн, у зв'язку з залишенням позову без розгляду та наявністю у відповідача-2 права заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

18.03.2019 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" надійшли заяви про розподіл понесених ним судових витрат в розмірі 8 000,00 грн, у зв'язку з залишенням позову без розгляду та наявністю у відповідача-1 права заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Ухвалою від 22.03.2019 року заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" були прийняті до розгляду та зупинено провадження у справі №910/13519/18 за розглядом вказаних заяв до перегляду ухвали Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 року про залишення позову без розгляду в порядку апеляційного провадження.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 року в справі №910/13519/18 було скасовано та матеріали справи направлено до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

14.05.2019 року матеріали справи було повернуто до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 поновлено провадження у справі №910/13519/18 за розглядом заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" про розподіл понесених ними судових витрат та відмовлено у їх задоволенні.

Також у зв'язку із надходженням матеріалів справи №910/13519/18 до Господарського суду міста Києва ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 призначено підготовче засідання у справі на 25.06.2019.

В засіданні 25.06.2019 судом було ухвалено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.08.2019 року.

01.07.2019 року відповідачем-1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому ним викладено позицію зазначену у попередньому відзиві, який долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 06.08.2019 року в справі №910/13519/18 було оголошено перерву до 24.09.2019 року.

24.09.2019 року позивачем подано до суду пояснення, в яких позивач зазначає, що вчинення ТОВ «Дельта М» оспорюваного договору щодо відчуження прав за кредитним договором окремо та за нижчою ціною, ніж визначена в звіті, є перевищенням повноважень управителя за договором.

В судовому засіданні 24.09.2019 представник позивача підтримав викладені в позові вимоги та просив їх задовольнити повністю.

В судовому засіданні 24.09.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2009 постановою правління Національного банку України №713 "Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" прийнято рішення з 07.12.2009 відкликати банківську ліцензію у АБ "Банк регіонального розвитку" та ініційовано процедуру ліквідації банку.

Процедура ліквідації банків здійснювалась відповідно до Закону України " Про банки і банківську діяльність" та Положення про застосування Національним банком заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 №369 ( в редакціях, що діяли до 22.09.2012).

20.11.2013 року між позивачем, Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" в особі ліквідатора Євсієнка І.С., (установником управління) та відповідачем-1 (управитель) був укладений договір про передавання в управління непроданих активів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований за № 3960 (надалі - договір управління), відповідно до якого установник управління передає в управління управителеві активи, наявні на балансі установника управління на дату укладення цього договору (активи), а управитель приймає в управління активи і зобов'язується вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів установника управління (вигодонабувачі) відповідно до переліку (реєстру) вимог кредиторів за рахунок активів, перелік яких наведено в додатку 1 до цього договору. Вигодонабувачами за договором є кредитори установника управління, які на дату підписання договору внесені до переліку (реєстру) вимог кредиторів установника управління (перелік вигоднабувачів) та розрахунки з якими не проведені. Управитель є довірчим власником отриманих в управління активів. До управителя не переходить право власності на активи. Обмеження права довірчої власності управителя встановлюється цим договором і законодавством України. (п.1.1., п.1.2 договору)

Згідно із п. 2.4 договору управління управитель має право: володіти, користуватися і розпоряджатися активами відповідно до законодавства України та цього договору; бути процесуальним правонаступником установника управління в справах, однією із сторін (учасників) яких є установник управління, а також правонаступником у виконавчих провадженнях, однією із сторін (учасників) яких є установник управління; на отримання винагороди та відшкодування витрат, які виникли в процесі управління активами, за рахунок одержаних від управління цими активами коштів у порядку та розмірах, визначених цим договором.

Пунктами 2.5., 2.6. договору управління визначено, що позивач зобов'язується: відкрити управителеві накопичувальний рахунок для зарахування коштів, що надходять у результаті управління активами, проведення розрахунків з вигодонабувачами, а також перерахування на поточний рахунок управителя винагороди і відшкодування суми витрат відповідно до цього договору; приймати рішення щодо погодження продажу управителем активів у двотижневий термін з дня надходження до позивача відповідного звернення управителя, позивач має право: вимагати від управителя будь-яку інформацію, потрібну для здійснення контролю за виконанням умов цього договору; здійснювати контроль за діяльністю управителя щодо проведення процедури управління активами і задоволення вимог вигодо набувачів та з цією метою проводити перевірки його діяльності відповідно до нормативно-правових актів позивача.

Відповідності до п. 4.1 договору управління продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із позивачем.

У додатку №1 до договору управління сторонами було погоджено перелік непроданих активів, що передаються в управління іншій юридичній особі, відповідно до якого визначено передачу управителю прав кредитора за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб - боржників банку у кількості 88 договорів загальною сумою вимог у розмірі 87 731 589,17 грн., в тому числі за кредитним договором № 27/10-576І від 04.05.2006, укладеним між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та ОСОБА_7.

Листом від 06.06.2014 року за №06/06-2014 відповідач-1 звернувся до начальника Управління припинення діяльності банків Генерального департаменту банківського нагляду щодо надання йому попереднього погодження на продаж активів, переданих в управління за Договором управління шляхом їх самостійного продажу третім особам, за ціною не нижчою, ніж визначена у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов'язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", складеним ТОВ "Приват-Консалтинг" станом на 14.05.2014 року.

Листом від 01.07.2014 року № 55-013/34115 позивач повернув на доопрацювання пакет документів щодо погодження порядку продажу активів банку, наданий листом від 06.06.2014 та зазначив, що продаж активів банку, зокрема майнових прав за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб, здійснюється у порядку, визначеному главою 10 розділу VI Положення №369, тому відповідно до вимог пункту 10.7 глави 10 розділу УІ Положення №369 для погодження слід надати необхідні документи.

18.07.2014 року відповідач-1 направив позивачу листа №18/07-2014, в якому зазначив, що визначений главою 10 розділу VI Положення №369 порядок продажу активів встановлює відповідні вимоги до їх продажу ліквідатором, а не управителем, у зв'язку з чим повторно просив надати попереднє погодження на відчуження активів.

Листом від 22.08.2014 року за №55-013/46775 позивач вдруге повернув на доопрацювання пакет документів щодо погодження відчуження майна та повідомив, що для погодження Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем відчуження майна активів Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" управителю необхідно подати до Національного банку України документи відповідно до вимог глави 10 розділу VI Положення №369.

Також листом від 27.08.2014 за №40-113/46595 "Про продаж активів банку" Національний банк України повідомив відповідача-1 про необхідність керуватись Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства №369 та тристороннім договором про передавання в управління непроданих активів, а також зазначив, що відповідно до п.4.1. глави 4 договору управитель здійснює продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, лише за попереднім погодженням із Національним банком України.

Для погодження умов продажу відповідач-1 звертався до позивача листами від 13.11.2014 №10/825-Д, від 27.01.2015, 19.03.2015 та від 28.04.2015.

Рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем Національного банку України від 25.05.2015 №255 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" вирішено:

- погодити управителю відчуження майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб'єктом оціночної діяльності станом на 31.03.2015 на загальну суму 1639013 грн. (без урахування ПДВ), а саме майнові права за кредитними договорами у кількості 76 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом управителя від 27.01.2015, шляхом, проведення аукціону. У разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" на аукціоні, управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону;

- відмовити у погоджені відчуження майнових прав за кредитними договорами: ОСОБА_8 договір від 05.12.2006 №27/10-7211, ОСОБА_9 договір від 15.12.2003 №27/10-7101, ОСОБА_10 договір від 01.11.2007 №27/10-912П та договір від 25.12.2007 №27/10-930А, ОСОБА_11 договір від 29.12.2006 №27/10-746А, ОСОБА_1 договір від 31.07.2008 №27/10-997П, ОСОБА_12 договір від 20.12.2005 №11/02-814-КІ, ОСОБА_13 договір від 22.06.2007 №11/03-28, ОСОБА_14 договір від 12.03.2007 №20/Б.в., ОСОБА_15 договір від 14.12.2006 №14/10-191.

10.06.2015 між відповідачем-1, як замовником, та Українською універсальною товарною біржею, як виконавцем, укладено Договір-доручення №100 на проведення аукціону, відповідно до якого сторони зобов'язалися здійснити ділове співробітництво з використанням організаційно-правових механізмів аукціонних торгів з метою створення умов для забезпечення ефективності аукціонних торгів по продажу майна, що належить Акціонерному банку "Банк регіонального розвитку", а саме: лот №1 - майнові права на боргові зобов'язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" у кількості 76 одиниць, з початковою ціною продажу у розмірі 1 639 013,00 грн. (без урахування ПДВ).

У газеті "Голос України" за 13.06.2015 №104 (6108), та в газеті "Експрес об'ява", за 12.06.2015 №22 (5079), відповідачем-1 було опубліковано оголошення про продаж на аукціоні активів банку, який відбудеться 30.06.2015 лот №1, за стартовою ціною лоту 1 639 013,00 грн.

30.06.2015 Українською універсальною товарною біржею складено протокол №1, відповідно до якого торги по лоту №1 не відбулися у зв'язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

У газеті "Голос України" за 03.07.2015 №117 (6121), та в газеті "Експрес об'ява", за 03.07.2015 №25 (5082), відповідачем-1 було опубліковано оголошення про проведення 20.07.2015 повторного аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1 147 309,10 грн.

20.07.2015 Українською універсальною товарною біржею було складено протокол №1, відповідно до якого торги по лоту №1 не відбулися у зв'язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

Рішенням Національного банку України від 05.08.2015 №414 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" погоджено наступні умови реалізації активів, що перебували в управлінні відповідача 1, а саме:

- погоджено управителю відчуження майна (активів) банку, за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість визначена суб'єктом оціночної діяльності за станом на 31.03.2015 на загальну суму 322463,00 грн ( без врахування ПДВ), а саме майнові права за кредитними договорами у кількості 10 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом управителя від 13.11.2014, шляхом проведення аукціону;

- у разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) банку на аукціоні, управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) банку фізичній чи юридичній особі за ціною останнього аукціону.

30.09.2015 між відповідачем-1, як управителем, та відповідачем-2, як новим кредитором, було укладено договір №010 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором від 04.05.2006 №27/10-576І, згідно якого управитель передає права кредитора шляхом відступлення права вимоги, а новий кредитор приймає всі права вимоги і стає новим кредитором за Кредитним договором від 04.05.2006 №27/10-576І, що був укладений між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та ОСОБА_3 (позичальником), згідно якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом у 78 000,00 доларів США.

Відповідно до п. 1.2.1 договору на день укладення даного договору розмір зобов'язань позичальника за кредитним договором складає 237 987,38 доларів США, що є еквівалентом 5 123 283,79 грн. за офіційним курсом НБУ.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що за цим договором новий кредитор одержує право замість банку (управителя) вимагати від позичальника виконання всіх зобов'язань за кредитним договором,в тому числі, але не виключно: з повернення суми кредиту в повному обсязі; із сплати процентів в розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором; із сплати комісії у розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором; із сплати неустойки (штрафів, пені) у випадках, розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором, а також виконання позичальником будь-яких інших зобов'язань за кредитним договором.

Згідно із п. 1.6 Договору відступлення права вимоги за кредитним договором здійснюється на платній основі за ціною 100,00 грн.

Після підписання цього договору новий кредитор протягом одного місяця перераховує управителю грошові кошти в сумі 100,00 грн. на накопичувальний рахунок №1 в Головному управління НБУ, МФО 321024 з посиланням в призначенні платежу на реквізити цього договору. Право вимоги до позичальника за кредитним договором виникає у нового кредитора одразу після укладення даного договору (п. 1.6.1., п. 1.6.2.).

30.09.2015 на виконання договору №010 сторонами було складено та підписано акт приймання-передачі до договору відступлення, відповідно до якого відповідачем-1 передано, а відповідачем-2 прийнято документи по кредитному договору від 04.05.2006 № 27/10-576І, укладеному між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та громадянином ОСОБА_3, а саме: усі документи, які складають кредитну справу позичальника, отримані банком від позичальника (управителем від банку на підставі договору про передання в управління непроданих активів від 20.11.2013) відповідно до умов вказаних договорів, включаючи документи, на підставі яких банк здійснював оцінку платоспроможності позичальника; документи, що пов'язані із виконанням кредитного договору.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є також правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до ч. 1 ст. 1037 ЦК України управитель управляє майном відповідно до умов договору. Управитель може відчужувати майно, передане в управління, укладати щодо нього договір застави лише за згодою установника управління.

Приписами п. 13.11 Положення №369 визначено, що управитель відповідно до укладеного тристороннього договору: відкриває в Національному банку накопичувальний рахунок у порядку, установленому нормативно-правовими актами Національного банку; набуває прав сторони (учасника) у судових справах, у якій стороною (учасником) був банк, який ліквідовано, а також прав сторони (учасника) виконавчих проваджень за участю банку; управляє активами та може відчужувати майно за погодженням з Комісією Національного банку; задовольняє вимоги кредиторів банку.

Відповідні умови передбачені п. 4.1 Договору управління, згідно з яким продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із Національним банком України.

Ціна продажу активу є істотною умовою для погодження його відчуження, в зв'язку з чим відповідач-1 неодноразово звертався до позивача із листами щодо надання погодження на продаж активів за певною ціною та у визначених об'ємах.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та умови договору управління, відчуження таких прав могло бути здійснено виключно на умовах, погоджених позивачем рішеннями НБУ №255 та №414, а саме, при укладанні договору цесії, з урахуванням можливої уцінки, визначеної Положенням, ціна реалізації, не могла бути нижчою, ніж гранична вартість ціни продажу активів, визначена в рішеннях Національного банку.

Відповідно до звіту від 31.03.2015 ТОВ "Приват-Консалтинг" про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов'язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", вартість майнових прав за кредитним договором №27/10-576І, становила 1,00 грн. (погоджена Національним банком), тоді як за опорюваним договором відступлені активи за вартістю 100,00 грн.

Однак, погодження уцінки спірних активів на 30% від ринкової ціни, визначеної ТОВ "Приват-Консалтинг" у звіті, та здійснення продажу активів окремо по кожному кредитному договору, рішення НБУ №№ 255, 414 не містять, в матеріалах справи також відсутні жодні докази надання позивачем відповідного погодження.

Таким чином, вчинення відповідачем-1 оспорюваного договору щодо відчуження прав за кредитним договором від 04.05.2006 №27/10-576І окремо та за нижчою ціною, ніж визначено у звіті від 31.03.2015, здійснено з перевищенням своїх повноважень у порушення положень ст. 1037 ЦК України та п. 4.1 договору управління та всупереч рішенням НБУ №255 та №414, що свідчить про недодержання при укладенні договору відступлення встановлених ст. 203 ЦК України вимог, а тому є підставою для визнання його недійсним у силу приписів ст. 215 ЦК України.

При цьому, судом відхиляються твердження відповідачів щодо можливості прийняття за приписами глави 10 Положення №369 рішення про повторний продаж активу на аукціоні, якщо актив не було продано на попередніх торгах, зі зменшенням його початкової ціни не більше ніж на 30 відсотків, без повторного погодження з НБУ, оскільки відповідні повноваження належать ліквідатору банку та не були передані за договором управління, при цьому рішеннями НБУ №255 та №414 було встановлено певні обмеження щодо реалізації активів банку.

За змістом ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 (п. 1) ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Отже, передані відповідачу-2 оригінали документів за актом до договору підлягають поверненню відповідачу-1, оскільки у відповідача-2 відсутні правові підстави утримувати у володінні спірні документи, а тому позовна вимога щодо зобов'язання відповідача-2 повернути такі документи відповідачу-1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо заперечень відповідачів про відсутність порушених прав позивача внаслідок укладення оспорюваного правочину, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно зі ст. 96 Закону України "Про банки і банківську діяльність", в редакції на час здійснення спірних правовідносин, на позивача було покладено функції розпорядчого органу з організації ліквідаційної процедури АБ "Банк регіонального розвитку", у зв'язку з чим позивачем було укладено відповідний договір управління із відповідачем-1, що передбачав зобов'язання останнього здійснювати належне та ефективне управління активами особисто та виключно в інтересах вигодонабувачів.

Таким чином, укладення відповідачем-1 незаконного правочину щодо відчуження активу АБ "Банк регіонального розвитку" позбавляє можливості повного задоволення вимог вигодонабувачів за рахунок цього активу та свідчить про порушення прав і інтересів позивача, як органу, що має забезпечувати ефективний захист інтересів вкладників і кредиторів банку.

Крім того, як вбачається із переліку вигодонабувачів до договору управління, розмір незадоволених вимог позивача до АБ "Банк регіонального розвитку" становить 44 790 784,57 грн, які включені до п'ятої черги задоволення вимог, у зв'язку з чим питання щодо вартості відчуження відповідачем-1 активів безпосередньо впливає на повноту задоволення вимог позивача, як кредитора АБ "Банк регіонального розвитку".

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в даній справі є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, а саме витрати з оплати судового збору за звернення з даним позовом до суду, підлягають відшкодуванню позивачу в повній мірі відповідачем-1, оскільки спір виник саме за наслідками незаконності дій останнього.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Договір від 30.09.2015 №010 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (ідентифікаційний код 35199148, адреса: м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11, корпус Б) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (ідентифікаційний код 39971452, адреса: м. Київ, вул. Підлісна, 3) за Кредитним договором від 04.05.2006 року №27/10-576І.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (ідентифікаційний код 39971452, адреса: м. Київ, вул. Підлісна, 3) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (ідентифікаційний код 35199148, адреса: м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11, корпус Б) документи, отримані згідно Договору від 30.09.2015 №010 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за Кредитним договором від 04.05.2006 року № 27/10-576І.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (ідентифікаційний код 35199148, адреса: м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11, корпус Б) на користь Національного банку України (01061, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ідентифікаційний код 00032106) суму судового збору в розмірі 3 524,00 грн (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривни 00 копійок).

5. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.10.2019 року.

Суддя С.М. Морозов