ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.09.2019 Справа № 905/869/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., при секретарі судового засідання Турко А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Курахівської міської ради, м. Курахове, Донецька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія «Будводоканал», м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення пені у сумі 437860,44грн та розірвання договору про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017

Представники учасників справи:

від позивача: Гусейнов В.М. представник за довіреністю №03-03/17 від 12.09.2019

від відповідача: Міхно М.Г. адвокат за довіреністю від 01.02.2019, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ДН№4914 від 25.10.2017

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Курахівська міська рада, м. Курахове, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія «Будводоканал», м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення пені у сумі 437860,44грн та розірвання договору про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017 в частині своєчасного виконання робіт.

Відповідач проти позовних вимог заперечує; вимоги про розірвання договору про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017 вважає безпідставними, оскільки сторонами було підписано додаткову угоду від 17.01.2019 про розірвання спірного договору; нарахування пені вважає необґрунтованим, оскільки роботи за договором виконані на суму 5043033,54грн, що відповідає загальній вартості робіт, визначеною додатковою угодою №4 від 26.12.2018 до договору.

У відповіді на відзив позивач зазначив про те, що зменшуючи вартість робіт за договором №193/ПМ від 26.04.2017, сторони не зменшували обсяг робіт.

Справу розглянуто судом в порядку загального позовного провадження. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 20.05.2019; підготовче засідання призначене на 10.06.2019 з подальшим відкладанням на 24.06.2019 та 08.08.2019; ухвалою суду від 08.08.2019 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 19.08.2019 з подальшим оголошенням перерви до 10.09.2019 та 18.09.2019.

У судове засідання 18.09.2019 з`явились представники сторін, представник позивача підтримав позовні вимоги; представник відповідача проти позовних вимог заперечив.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

26.04.2017 між позивачем, Курахівською міською радою (замовник) та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія «Будводоканал» (учасник) був укладений договір №193/ПМ, відповідно до п.1.1 якого учасник зобов`язався виконати роботи, зазначені в п.1.2 договору, а замовник прийняти роботи та оплатити їх вартість.

Найменування роботи: 45454100-5 Відновлювальні роботи («Реконструкція проспекту Миру від вул. Пушкіна до вул. Побєди у м. Курахове» (1 черга)). Обсяг робіт визначений додатком №2 до договору «Договірна ціна на виконання робіт» (п.1.2 договору).

Загальна вартість робіт згідно з п.3.1 договору була погоджена сторонами у розмірі 9429543,00грн, у тому числі ПДВ 20% 1571590,50грн, що відповідає додатку №1 до договору «Протокол узгодження договірної ціни» та додатку №2 до договору «Договірна ціна на виконання робіт».

За домовленістю сторін відповідно до п.1.3 договору обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Джерелом фінансування робіт, обумовлених цим договором, є місцевий бюджет (п.10.1 договору). Фінансування робіт проводиться за планом, який складається замовником та узгоджується з учасником. План фінансування робіт (додаток №5) є невід`ємною частиною договору (п.10.3 договору). План фінансування робіт складається з урахуванням календарного графіка виконання робіт та порядку проведення розрахунків за виконані роботи (п.10.4 договору).

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 договору термін виконання робіт з 03.05.2017 по 15.12.2017. Початок і закінчення робіт визначається календарним графіком виконання робіт (додаток №4), який є невід`ємною частиною договору.

Учасник забезпечує виконання робіт відповідно до календарного графіка (п. 8.1 договору).

Відповідно до п.2.5 договору при виникненні обставин, які не залежать від замовника та учасника, що перешкоджають виконанню робіт у встановлений строк, замовник та учасник на підставі документально підтверджених об`єктивних обставин, можуть переглянути строки виконання робіт в сторону збільшення, що повинно оформлюватися додатковою угодою до цього договору.

Пунктами 4.4.1, 4.4.2. договору встановлено, що замовник має право відмовитися від договору, якщо учасник не приступає вчасно до виконання договору, ініціювати розірвання договору у разі невиконання іншою стороною своїх зобов`язань.

Учасник зобов`язаний повідомляти замовника про виникнення обставин, що загрожують виконанню договору протягом одного дня з дня їх виникнення. Замовник протягом двох днів з дня отримання повідомлення від учасника зобов`язаний надати йому відповідь про прийняті рішення та пропоновані заходи (п.8.2 договору).

Відповідно до п. 11.1 договору розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі актів виконаних робіт. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються учасником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті визначається з урахуванням обсягів виконаних робіт та фактичних витрат учасника, підтвердженими відповідними документами (п. 11.5 договору).

Приймання-передача виконаних робіт буде здійснюватися відповідно до вимог нормативних актів, які регламентують приймання виконаних робіт (об`єктів введених в експлуатацію) на підставі акта виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 (п.12.1 договору).

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі робіт за бюджетні кошти з учасника стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення (п.14.2 договору).

Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2017 та в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п.17.1 договору).

До договору сторонами підписані додаткові угоди №1 від 06.11.2017, №2 від 27.12.2017, №3 від 23.01.2018, №4 від 27.06.2018, якими сторони змінювали строк дії договору, термін виконання робіт та загальну вартість робіт.

Остаточно строк дії договору згідно з п. 17.1 договору в редакції додаткової угоди №4 від 27.06.2018 був встановлений до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором; термін виконання робіт відповідно до п.2.1 договору в редакції додаткової угоди №4 від 27.06.2018 з 03.05.2017 по 15.12.2018.

Загальну вартість робіт за погодженням сторін додатковими угодами №1 від 06.11.2017 та №3 від 23.01.2018 було зменшено на 1165000,00грн; п.3.1 договору викладено у редакції: «загальна вартість робіт за договором становить 8264543,00грн, в тому числі ПДВ 1377423,83грн: вартість робіт, запланованих на 2017 рік, становить 3608767,22грн, в тому числі ПДВ 20% 601461,20грн; вартість робіт, запланованих на 2018 рік, становить 4655775,78грн, в тому числі ПДВ 20% 775962,63грн».

Додатковою угодою №4 від 26.12.2018 сторони вдруге зменшили загальну суму договору на 3221509,46грн, в тому числі ПДВ 536918,24грн; п.3.1 договору викладено у редакції: «загальна вартість робіт за договором становить 5043033,54грн, в тому числі ПДВ 20% 840505,59грн: вартість робіт, запланованих на 2017 рік, становить 3608767,22грн, в тому числі ПДВ 20% 601461,20грн; вартість робіт, запланованих на 2018 рік становить 1434266,32грн, в тому числі ПДВ 20% 239044,39грн.

У виконання умов договору №193/ПМ від 26.04.2017 відповідачем були виконані роботи, передбачені п.1.2 договору, які замовник прийняв без зауважень, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, а саме: №1 за червень 2017 від 04.07.2017 на суму 397159,02грн, №2 за серпень 2017 від 14.08.2017 на суму 282654,73грн, №3 за серпень 2017 від 14.08.2017 на суму 52813,30грн, №4 за серпень 2017 від 06.09.2017 на суму 6041520,98грн, №5 за вересень 2017 від 19.09.2017 на суму 124893,26грн, №6 за вересень 2017 від 04.10.2017 на суму 557856,30грн, №7 за жовтень 2017 від 19.10.2017 на суму 241796,84грн, №8 за жовтень 2017 від 19.10.2017 на суму 786045,33грн, №9 за листопад 2017 від 08.11.2017 на суму 610883,17грн (суму 610883,17грн зменшено на 71,80грн згідно акту №10 за листопад 2017 від 08.11.2017), №11 за листопад 2017 від 07.12.2017 на суму 357007,33грн, №12 за грудень 2017 від 22.12.2017 на суму 300946,96грн, №13 за січень 2018 від 26.01.2018 на суму 214952,75грн, №14 за квітень 2018 від 18.05.2018 на суму 107493,73грн, №16 за червень 2018 від 20.06.2018 на суму 350724,55грн, №17 за липень 2018 від 12.07.2018 на суму 324542,12грн, №18 за липень 2018 від 18.07.2018 на суму 178566,71грн, №19 за жовтень 2018 від 01.11.2018 на суму 128993,23грн, №20 за листопад 2018 від 23.11.2018 на суму 128993,23грн, загальна сума склала 5043033,54грн.

Вказані акти приймання виконаних будівельних робіт підписані повноважними представниками сторін без зауважень стосовно якості та обсягу виконаних робіт, містять посилання на договір №193/ПМ від 26.04.2017, внаслідок чого, враховуючи приписи положень ст.ст.76,77,91 Господарського процесуального кодексу України, приймаються судом як такі, що підтверджують належне надання відповідачем послуг та прийняття їх позивачем на суму 5043033,54грн.

В свою чергу, на виконання умов договору №193/ПМ від 26.04.2017 позивачем шляхом безготівкового переказу були перераховані грошові кошти відповідачу в якості оплати за виконані роботи за актами приймання виконаних будівельних робіт, а саме: №1 за червень 2017 від 04.07.2017 на суму 397159,02грн, №2 за серпень 2017 від 14.08.2017 на суму 282654,73грн, №3 за серпень 2017 від 14.08.2017 на суму 52813,30грн, №4 за серпень 2017 від 06.09.2017 на суму 6041520,98грн, №5 за вересень 2017 від 19.09.2017 на суму 124893,26грн, №6 за вересень 2017 від 04.10.2017 на суму 557856,30грн, №7 за жовтень 2017 від 19.10.2017 на суму 241796,84грн, №8 за жовтень 2017 від 19.10.2017 на суму 786045,33грн, №9 за листопад 2017 від 08.11.2017 на суму 610883,17грн (суму 610883,17грн зменшено на 71,80грн згідно акту №10 за листопад 2017 від 08.11.2017), №11 за листопад 2017 від 07.12.2017 на суму 357007,33грн, №12 за грудень 2017 від 22.12.2017 на суму 300946,96грн, №13 за січень 2018 від 26.01.2018 на суму 214952,75грн, №14 за квітень 2018 від 18.05.2018 на суму 107493,73грн, №16 за червень 2018 від 20.06.2018 на суму 350724,55грн, №17 за липень 2018 від 12.07.2018 на суму 324542,12грн, №18 за липень 2018 від 18.07.2018 на суму 178566,71грн, №19 за жовтень 2018 від 01.11.2018 на суму 128993,23грн, №20 за листопад 2018 від 23.11.2018 на суму 128993,23грн, загальна сума склала 5043033,54грн, що підтверджується копіями платіжних доручень №1573 від 05.07.2017 на суму 397159,02грн, №1995 від 15.08.2017 на суму 282654,73грн, №1996 від 15.08.2017 на суму 52813,30грн, №2210 від 08.09.2017 на суму 604150,98грн, №2368 від 21.09.2017 на суму 124893,26грн, №2542 від 06.10.2017 на суму 557856,30грн, №2726 від 24.10.2017 на суму 241796,84грн, №2727 від 24.10.2017 на суму 78605,33грн, №3103 від 14.11.2017 на суму 610883,17грн, №3443 від 11.12.2017 на суму 357007,33грн, №3890 від 26.12.2017 на суму 300946,96грн, №73 від 29.01.2018 на суму 214952,75грн, №1331 від 24.05.2018 на суму 107493,73грн, №1715 від 25.06.2018 на суму 350724,55грн, №1981 від 17.07.2018 на суму 324542,12грн, №2040 від 20.07.2018 на суму 178566,71грн, №3357 від 06.11.2018 на суму 128993,23грн, №3586 від 26.11.2018 на суму 128993,23грн, на загальну суму 5043033,54грн.

Як зазначає позивач, залишкова вартість невиконаних до 15.12.2018 відповідачем робіт склала 3221509,46грн. Вказане стало підставою для звернення до відповідача з претензіями до відповідача №01-24/141 (№1) від 17.01.2019, №01-24/903 (№2) від 21.03.2019 з вимогою припинити договірні відносини шляхом підписання додаткової угоди від 17.01.2019 про розірвання договору про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017; позивач також вимагав від відповідача сплатити пеню за прострочення виконання робіт.

Листом №72 від 18.02.2019 відповідач повідомив позивача про можливість дострокового розірвання договору, зокрема, за умови оплати придбаних матеріалів.

Додаткову угоду від 17.01.2019 про розірвання договору про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017 позивач отримав 03.05.2019 (вх.№1513/01-23) разом з листом відповідача від 31.01.2019 №41; пеню відповідач не сплатив.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, розглядаючи який, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч. ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Аналіз укладеного сторонами договору про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017 дозволяє зробити висновок, що останній за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Як визначено ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Пунктом п. 2.1 договору в редакції додаткової угоди №4 від 27.06.2018 сторони визначили термін виконання робіт з 03.05.2017 по 15.12.2018.

Між тим, обставини справи свідчать, що відповідач передбачені договором про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017 роботи виконав за період червень 2017 листопад 2018 на суму 5043033,54грн, що є меншим від запланованого додатковою угодою №1 від 06.11.2016 (8264543,00грн) обсягу робіт. Решта робіт відповідачем у строк, встановлений п. 2.1 договору в редакції додаткової угоди №4 від 27.06.2018, а саме: до 15.12.2018 включно, виконано не було, що відповідачем не заперечується.

Таким чином, обставини справи свідчать про порушення відповідачем визначених п.2.1 договору №193/ПМ від 26.04.2017 в редакції додаткової угоди №4 від 27.06.2018 строків виконання робіт.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Дійшовши такого висновку, суд не приймає до уваги посилання відповідача на ненастання прострочення боржника, оскільки зобов`язання з виконання робіт не могло бути виконане відповідачем в строк внаслідок несприятливих погодних умов з причини недоведеності відповідачем наявності таких обставин, зокрема доказів інформування відповідачем замовника про обставини, що перешкоджають наданню послуг за договором, обов`язок чого прямо встановлений п.8.2 договору.

Разом з тим, як встановлено ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи, що у даному випадку саме відповідач посилається на неможливість виконання будівельних робіт, суд зазначає, що саме відповідач мав представляти суду відповідні докази на підтвердження своїх заперечень.

Враховуючи прострочення відповідача у виконанні зобов`язання здійснити будівельні роботи у погоджений договірними умовами строк, суд дійшов висновку про те, що відповідач у розумінні ст. 612 Цивільного кодексу України є боржником, що прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

За приписами ч.2 ст. 193, ч.1 ст. 216 та ч.1 ст. 218 Господарського кодексу України за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарського кодексу України, іншими законами та договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч.2 ст. 217, ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України є штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Заявлену до стягнення пеню позивачем нараховано на підставі п.14.2 договору №193/ПМ від 26.04.2017, за умовами якого у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі робіт за бюджетні кошти з учасника стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Нарахування заявленої до стягнення в межах даного позову пені у сумі 437860,44грн на підставі п.14.2 договору зумовлено порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017 в частині порушення строків виконання робіт за договором, виходячи з вартості невиконаних робіт як різниці між виконаними роботами у сумі 5043033,54грн та встановленою додатковою угодою №3 від 23.01.2018 загальною вартістю робіт у розмірі 8264543,00грн (різниця дорівнює 3221504,00грн); період нарахування пені: з 16.12.2018 по 26.04.2019.

Як встановлено судом, відповідач прийняв на себе зобов`язання виконати роботи за договором №193/ПМ від 26.04.2017 у строк, встановлений п.2.1 договору в редакції додаткової угоди №4 від 27.06.2018, з 03.05.2017 по 15.12.2018. Тобто, 15.12.2018, є останнім днем виконання робіт, у зв`язку з чим першим днем порушення строку виконання робіт, з якого можливо нарахування штрафних санкцій, є 16.12.2018.

Разом з тим, з урахуванням зменшення загальної вартості робіт на 3221504,00грн відповідно до підписаної сторонами додаткової угоди №4 від 26.12.2018, загальна вартість робіт за договором становить 5043033,54грн з ПДВ. Таким чином, з моменту досягнення домовленості сторін щодо зменшення вартості робіт за приписами ч.3 ст.653 Цивільного кодексу України вартість робіт за договором є такою, що дорівнює тієї вартості робіт, які фактично виконані відповідачем та прийняті позивачем без зауважень. Отже, зменшення вартості робіт за договором зумовлює висновок щодо відсутності підстав для нарахування пені з 26.12.2018, оскільки твердження позивача щодо прострочення виконання робіт на суму 3221504,00грн з дня підписання сторонами додаткової угоди №4 від 26.12.2018 не відповідає фактичним обставинам справи.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно з п.1.2 договору обсяги робіт визначаються додатком №2 до договору «Договірна ціна на виконання робіт», отже, посилання позивача на те, що зменшуючи договірну ціну робіт, сторони не зменшували їх обсяг, суд до уваги не приймає. Водночас, зменшення вартості робіт за згодою сторін жодним чином не призводить до висновку про відсутність порушень строків виконання робіт, які були допущені відповідачем у період з 16.12.2018 по 25.12.2018, тобто до підписання сторонами додаткової угоди №4 від 26.12.2018.

Здійснивши розрахунок пені за період з 16.12.2018 по 25.12.2018, виходячи з вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання у вказаний період (3221504,00грн), суд дійшов висновку про правомірність нарахування встановленої п.14.2 договору №193/ПМ від 26.04.2017 пені у сумі 31773,79грн; отже, позов в цій частині є таким, що підлягає задоволенню; решта позовних вимог щодо стягнення пені є такою, що задоволенню не підлягає з мотивів їх безпідставності.

Розглядаючи позов в частині розірвання договору про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017, суд зазначає таке.

Обґрунтовуючи позов в частині розірвання договору позивач посилається на ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст.653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до ст.654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як встановлено судом, разом з претензією №01-24/141 (№1) від 17.01.2019 позивачем, в якій останній ініціював припинення договірних відносин, в адресу відповідача була направлена підписана з боку позивача додаткова угода від 17.01.2019 про розірвання договору про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017 з 17.01.2019 (а.с.183).

Підписану з боку відповідача додаткову угоду від 17.01.2019 про розірвання договору про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017 позивач отримав 03.05.2019 (вх.№1513/01-23) разом з листом відповідача від 31.01.2019 №41.

В п. 1 додаткової угоди від 17.01.2019 сторони встановили припинити договірні відносини та розірвати договір про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017 з 17.01.2019.

Таким чином, станом на час звернення позивача до суду, а саме: 08.05.2019, як вбачається з адресного ярлика ПАТ «Укрпошта» на конверті, в якому позов надійшов до канцелярії суду, та опису вкладення у цінний лист, спірний договір про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017 був вже розірваний за погодженням сторін шляхом підписання додаткової угоди від 17.01.2019.

Згідно з ч. 1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Виходячи із змісту ст. ст.15,16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. За положеннями Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів покладено саме на позивача. При цьому, відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, або недоведеність позивачем наявності таких обставин є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Враховуючи викладене, з огляду на припинення зобов`язань між сторонами з моменту досягнення домовленості про розірвання договору шляхом підписання додаткової угоди від 17.01.2019, яка наявна в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права позивача на час звернення до суду з цим позовом, у зв`язку з чим позов в частині розірвання договору про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017 є таким, що задоволенню не підлягає.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, сплачений позивачем покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи, суд зазначає, що за змістом ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідачем заявлено попередній розрахунок судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу складання відзиву по справі, склали 2000грн. Також відповідачем зазначено, що плануються витрати на прибуття до господарського суду Донецької області, які включають вартість пального на проїзд, витрати на відрядження.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України понесені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, суд дотримується позиції, що необхідною умовою для вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

З огляду на відсутність доказів у підтвердження фактичного понесення відповідачем судових витрат, суд не вбачає підстав для стягнення з позивача витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи з причини їх недоведеності.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 130, 210, 231, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Курахівської міської ради, м. Курахове, Донецька область, до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія «Будводоканал», м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення пені у сумі 437860,44грн та розірвання договору про закупівлю робіт за державні кошти №193/ПМ від 26.04.2017, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія «Будводоканал» (87513, Донецька область, м. Маріуполь, 25-й квартал, буд.2, прим.1, ) на користь Курахівської міської ради (85612, Донецька область, м.Курахове, пр. Миру, 4, ) пеню у сумі 31773,79грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 476,61грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 18.09.2019 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.09.2019.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова