ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019м. ДніпроСправа № 904/2245/19
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

за участю секретаря судового засідання Сироти М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЛА КИЇВ"

до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД"

про стягнення 2194172,20грн., з яких 1775388,00грн. основної заборгованості; 313604,02грн. пені; 25776,00грн. три відсотки річних; 79404,18грн. інфляційних втрат (договір поставки №18100т від 23.10.2018), з урахуванням заяви від 10.06.2019 за вих.№б/н про збільшення позовних вимог

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

І. ПРОЦЕДУРА ПРОВАДЖЕННЯ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЛА КИЇВ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (далі - відповідач) в якій просить суд стягнути 1775388,00грн. основної заборгованості; 192877,64грн. пені; 15853,00грн. трьох відсотків річних; 44659,47грн. інфляційних втрат (договір поставки №18100т від 23.10.2018).

Судові витрати по справі, а саме 30431,67грн. судового збору, позивач просить суд покласти на відповідача.

Короткий зміст позовної заяви, з урахуванням заяви від 10.06.2019 за вих.№б/н про збільшення позовних вимог, та узагальнення її доводів.

Між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №18100т (далі - договір).

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав у власність відповідача товар на загальну суму 2555388,00грн., що підтверджується:

- накладною №ТО-Н8297-008 від 24.10.2018 на суму 567864,00грн.;

- накладною №ТО-Н8310-001 від 06.11.2018 на суму 567864,00грн.;

- накладною №ТО-Н8319-015 від 15.11.2018 на суму 851796,00грн.;

- накладною №ТО-Н8348-001 від 14.12.2018 на суму 567864,00грн.

За отриманий від позивача товар відповідач розрахувався частково, а саме у розмірі у розмірі 780000,00грн. і за накладною №ТО-Н8319-015 від 15.11.2018 на суму 851796,00грн.

Відтак, за накладною №ТО-Н8319-015 від 15.11.2018 на суму 851796,00грн. заборгованість становить 71796,00грн.

Вимоги позивача про сплату заборгованості залишилися без відповіді та задоволення.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу:

- пеню за загальний період прострочення з 24.11.2018 по 10.06.2019 на загальну суму 313604,02грн.;

- три відсотки річних за загальний період прострочення з 24.11.2018 по 10.06.2019 на загальну суму 25776,00грн.;

- інфляційні втрати за загальний період прострочення з листопада 2018 року по травень 2019 року на загальну суму 79404,18грн.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/2245/19 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2019.

Ухвалою від 04.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 02.07.2019.

01.07.2019 від позивача надійшла заява від 10.06.2019 за вих.№б/н про збільшення позовних вимог в якій просить суд стягнути з відповідача 2194172,20грн., з яких 1775388,00грн. основної заборгованості; 313604,02грн. пені; 25776,00грн. трьох відсотків річних; 79404,18грн. інфляційних втрат. Ухвалою від 02.07.2019 заяву від 10.06.2019 за вих.№б/н про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду.

01.07.2019 від відповідача надійшло клопотання від б/д за вих.№б/н про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку зі звільненням адвоката та пошуку нового. Ухвалою від 02.07.2019 клопотання відповідача від б/д за вих.№б/н про відкладення розгляду справи задоволено.

02.07.2019 від позивача надійшло клопотання від 02.07.2019 за вих.№б/н про долучення доказів до заяви про збільшення позовних вимог. Вказане клопотання задоволено; документи долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 02.07.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) календарних днів, по 04.09.2019; відкладено підготовче судове засідання на 13.08.2019.

09.07.2019 до суду від відповідача надійшов відзив в якому просить суд відмовити в частині стягнення трьох відсотків річних, інфляційних втрат та у відповідній частині судового збору.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

Відповідач звертає увагу суду, що в даному випадку сторони передбачили, що зобов`язання має виконуватися без врахування індексу інфляції та трьох відсотків річних, тобто розмір процентів та інфляції прирівнюється 0%. Відтак, відповідач вважає, що три проценти річних та інфляційні втрати розраховано без врахування вимог законодавства та договору.

13.08.2019 від позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії виписки по рахунку. Вказане клопотання задоволено; документи долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 13.08.2019 підготовче засідання відкладено на 03.09.2019.

21.08.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява від б/д за вих.№б/н про розгляд справи за відсутності представника позивача в якій позивач просить суд розглянути справу за наявними матеріалами та задовольнити позовні вимоги.

03.09.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява від 03.09.2019 за вих.№б/н про долучення документів до матеріалів справи, а саме копії платіжних доручень про сплату суми основного боргу. Вказане клопотання задоволено; документи долучено до матеріалів справи.

03.09.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання від б/д за вих.№б/н в якому просить суд розглянути справу за відсутності представника за наявними матеріалами справи.

Ухвалою від 03.09.2019 підготовче провадження закрито; справу призначено до розгляду по суті; представників сторін проінформовано, що судове засідання відбудеться 01.10.2019.

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції .

В судовому засіданні, яке відбулося 01.10.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 01.10.2019 в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЛА КИЇВ" (далі - позивач, постачальник) та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (далі - відповідач, замовник) (разом іменовані - сторони)укладено договір поставки №18100т від 23.10.2018 (далі - договір).

Предмет договору визначено у розділі 1. Предмет договору. У відповідності з цим договором постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника товар, вказаний у Специфікації, що є додатком до договору та його невід`ємною частиною, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити поставлений товар на умовах даного договору (пункт 1.1 договору). Найменування товару: акумуляторні батареї до тепловозів ЧМЕ-3 (пункт 1.2 договору).

Ціну договору визначено у розділі 6. Ціна договору. Загальна сума за цим договором складає 4258980,00грн., крім того ПДВ - 20% - 851796,00грн. Всього 5110776,00грн. (пункт 6.2 договору).

Строк. Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2018 в частині поставок товару, а в частині оплати - до ї повного виконання (пункт 14.1 договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 265 Господарського кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно частини 6 статті 265 Господарського кодексу України та частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

В даному випадку предметом договору є акумуляторні батареї до тепловозів ЧМЕ-3.

Статтею 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Пунктом 5.2 договору визначено, що передача товару від постачальника замовнику здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що поставляється, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатково-прибутковою накладною постачальник зобов`язується надати замовнику 1 (один) екземпляр товарно-транспортної накладної. Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару замовнику, яка зазначена в товарно-транспортній накладній на товар.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 2555388,00грн., що підтверджується:

- накладною №ТО-Н8297-008 від 24.10.2018 на суму 567864,00грн.;

- накладною №ТО-Н8310-001 від 06.11.2018 на суму 567864,00грн.;

- накладною №ТО-Н8319-015 від 15.11.2018 на суму 851796,00грн.;

- накладною №ТО-Н8348-001 від 14.12.2018 на суму 567864,00грн.

Вказані накладні підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені печатками вказаних підприємств.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 7.1 договору визначено, що розрахунки за договором проводяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний у договорі, в національній валюті України - гривні. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30 календарних днів з дня поставки та на підставі отриманого від постачальника рахунку.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку продавця за договором поставити бензин відповідає обов`язок покупця оплатити його вартість.

Господарський суд констатує, що строк оплати товару є таким, що настав.

В позовній заяві позивач визнав, що 05.12.2018 відповідачем оплачено 780000,00грн. за накладною №ТО-Н8319-015 від 15.11.2018 на суму 851796,00грн., отже заборгованість становить 71796,00грн.

Сума основної заборгованості, яка заявлена до стягнення з відповідача складає 1775388,00грн.

Заявою відповідача за вих.№б/н від 03.09.2019 до матеріалів справи долучено докази сплати основної заборгованості у розмірі 1775388,00грн., що підтверджується:

- платіжним дорученням №6841 від 09.08.2019 на суму 567864,00грн.;

- платіжним дорученням №6842 від 09.08.2019 на суму 355724,00грн.;

- платіжним дорученням №6451 від 29.07.2019 на суму 71796,00грн.;

- платіжним дорученням №6452 від 29.07.2019 на суму 567864,00грн.;

- платіжним дорученням №6453 від 29.07.2019 на суму 212140,00грн.

З позовною заявою позивач звернувся до суду 27.05.2019, що підтверджується штампом Укрпошти на конверті в якому надійшла позовна заява до суду.

Сума основного боргу сплачена 29.07.2019 та 09.08.2019, отже після відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України в частині стягнення основного боргу у розмірі 1775388,00грн., який сплачений відповідачем в рахунок погашення заборгованості після порушення провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У випадку порушення зобов`язання, що виникає з даного договору, сторона несе відповідальність, встановлену даним договором і чинним законодавством України (пункт 10.1 договору).

Пунктом 10.3 договору визначено, що у випадку порушення замовником строків розрахунку за договором замовник сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Позивач нарахував пеню за загальний період прострочення з 24.11.2018 по 10.06.2019 на загальну суму 313604,02грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; у відзиві заперечував проти стягнення штрафних санкцій, однак конкретизував їх як три проценти річних та інфляційні втрати.

Господарський суд перевірив розрахунок пені та встановив порушення допущене позивачем, яке полягає в такому. В статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань визначено максимальний розмір пені за порушення грошового зобов`язання. Враховуючи, що 0,1% від несплаченої суми є більшим розміром пені, аніж подвійна облікова ставка Національного банку України правомірним є застосування саме пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Крім того, умовами укладеного між сторонами договору не передбачено більший, ніж шість місяців період часу, за який нараховується пеня, так як умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Здійснивши власний перерахунок пені, господарський суд визнав правомірним та таким, що підлягає стягненню розмір пені у сумі 205668,20грн.

Позивач нарахував три відсотки річних за загальний період прострочення з 24.11.2018 по 10.06.2019 на загальну суму 25776,00грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; у відзиві заперечував проти стягнення штрафних санкцій, однак конкретизував їх як три проценти річних та інфляційні втрати.

Господарський суд перевірив розрахунок трьох процентів річних та встановив, що позивач при здійсненні розрахунку не дотримувався вимог частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, а саме якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Здійснивши власний перерахунок трьох процентів річних, господарський суд визнав правомірним та таким, що підлягає стягненню розмір трьох процентів річних у сумі 25769,68грн.

Позивач нарахував інфляційні втрати за загальний період прострочення з листопада 2018 року по травень 2019 року на загальну суму 79404,18грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; у відзиві заперечував проти стягнення штрафних санкцій, однак конкретизував їх як три проценти річних та інфляційні втрати.

Господарський суд перевірив розрахунок інфляційних втрат та встановив помилки при здійсненні розрахунку з огляду на таке.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Здійснивши власний перерахунок інфляційних втрат, господарський суд визнав правомірним та таким, що підлягає стягненню розмір інфляційних втрат у сумі 72852,91грн.

Заперечення відповідача господарський суд відхиляє як необґрунтовані. Проаналізувавши умови договору господарський суд не знайшов пункту, а відповідач не здійснив відповідного посилання на положення договору в якому розмір трьох процентів річних зменшено до 0 процентів, а інфляційні втрати сторони погодили не застосовувати до винної сторони.

Крім того, три проценти річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відтак, господарський суд не має права зменшувати три проценти річних та інфляційні втрати в силу Закону.

ІІІ. СУДОВІ ВИТРАТИ.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 31194,55грн., з урахуванням того, що 94,78% позовних вимог позивача судом задоволено.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 254, 256-257, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ІV. ВИРІШИВ.

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЛА КИЇВ" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, ВУЛИЦЯ СВЯТОШИНСЬКА , будинок 41, офіс 20; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39105631) до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (49038, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА БЕЛЕЛЮБСЬКОГО, будинок 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00659101) про стягнення 2194172,20грн., з яких 1775388,00грн. основної заборгованості; 313604,02грн. пені; 25776,00грн. три відсотки річних; 79404,18грн. інфляційних втрат (договір поставки №18100т від 23.10.2018), з урахуванням заяви від 10.06.2019 за вих.№б/н про збільшення позовних вимог задовольнити частково.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (49038, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА БЕЛЕЛЮБСЬКОГО, будинок 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00659101) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЛА КИЇВ" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, ВУЛИЦЯ СВЯТОШИНСЬКА , будинок 41, офіс 20; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39105631) 205668,20грн. (двісті п`ять тисяч шістсот шістдесят вісім грн. 20 коп.) пені; 25769,68грн. (двадцять п`ять тисяч сімсот шістдесят дев`ять грн. 68 коп.) трьох процентів річних; 72852,91грн. (сімдесят дві тисячі вісімсот п`ятдесят дві грн. 91 коп.) інфляційних втрат; 31194,55грн. (тридцять одна тисяча сто дев`яносто чотири грн. 55 коп.) судового збору.

В частині стягнення з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (49038, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА БЕЛЕЛЮБСЬКОГО, будинок 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00659101) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЛА КИЇВ" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, ВУЛИЦЯ СВЯТОШИНСЬКА , будинок 41, офіс 20; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39105,00грн. основної заборгованості провадження закрити.

В частині стягнення з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (49038, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА БЕЛЕЛЮБСЬКОГО, будинок 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00659101) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЛА КИЇВ" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, ВУЛИЦЯ СВЯТОШИНСЬКА , будинок 41, офіс 20; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39105631) 107935,82грн. пені; 6,32грн. трьох процентів річних; 6551,27грн. інфляційних втрат відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 02.10.2019.

Суддя І.В. Петренко