УХВАЛА

м. Київ

23.09.2019Справа № 37/343
Суддя Мудрий С.М. розглянувши заяву комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про заміну сторони її правонаступником у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до комунального підприємства по утриманню житлового господарства Голосіївського району міста Києва

про стягнення 64 451,11 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від заявника: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебувала справа № 37/343 за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Голосіївського району міста Києва про стягнення 64 451,11 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.12.2013 р. по справі № 37/343 позов задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Голосіївського району міста Києва на користь публічного акціонерного товариства "Київенерго" 45 711 грн. 59 коп. основного боргу, 11 427 грн. 06 коп. інфляційної складової боргу, 1 804 грн. 68 коп. трьох відсотків річних, 636 грн. 32 коп. витрат на сплату державного мита та 312 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; провадження в частині стягнення 4 688, 42 грн. основного боргу припинено; у решті позову відмовлено.

На примусове виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва 17 січня 2014 року видано судовий наказ, зі строком пред`явлення до 10.01.2015 р.

28.08.2019 р. до канцелярії суду від комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшла заява про заміну сторони її правонаступником.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.08.2019 р. визначено суддю Андреїшину І.О.

Розпорядженням В.о. керівника апарату № 05-23/2290 від 29.08.2019 р. у зв`язку з відпусткою судді Андреїшиної І.О., відповідно до п.4.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів від 14.09.2015 р. № 17, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 37/343, зареєстрованих за вхідним № 01-20/8471/19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Мудрого С.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.09.2019 р. розгляд заяви призначено на 23.09.2019 р.

20.09.2019 р. до канцелярії суду заявник подав пояснення по заяві.

У судове засідання 23.09.2019 р. представники заявника, сторін не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши наявні докази, суд вважає подану заяву комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про заміну сторони її правонаступником такою, що підлягає задоволенню.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що 11.10.2018 р. між публічним акціонерним товариством «Київенерго» та комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18.

Відповідно до п. 1.1. договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор відступає, а нових кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 р. теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму 497 554 936, 91 грн. станом на 01.08.2018 р. з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та коригувань платежів.

Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в Додатках № 1 до цього договору. Всі права вимоги переходять від кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами додатку № 1 до цього договору (п. 1.2.).

Згідно з п. 1.3. договору, з укладенням цього договору кредитор відступає, новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень, що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та/або можуть бути нараховані та/або можуть виникнути після укладення у цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати спожитої теплої енергії за договорами та споживачами, які зазначені у додатку № 1 до цього договору.

Відступлення прав вимоги за додатковими грошовими зобов`язаннями (неустойка (штраф, пеня), 3 % річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень) до основних грошових зобов`язань, які вже є предметом судового розгляду або вже підтверджені судовими рішеннями як такі, що підлягають стягненню із споживача (споживачів), визначаються окремим договором.

Пунктом 2.1. договору визначено, що в рахунок оплати за відступлене право вимоги за цим договором на суму 497 554 936,91 грн. (чотириста дев`яносто сім мільйонів п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять шість грн. 91 коп.), новий кредитор прийняв 497 554 936,91 грн. (чотириста дев`яносто сім мільйонів п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять шість грн. 91 коп.) боргових зобов`язань кредитора перед ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що становить частину суми боргового зобов`язання за мировою угодою, затвердженою ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 року у справі № 910/7807/18.

Реалізація п. 2.1. цього договору, підтверджується сторонами підписанням відповідного акту (п.2.2).

Відповідно п. 5.1. договору, даний договір набрав чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання кредитором та новим кредитором своїх зобов`язань за цим договором.

Також 11.10.2018 р. між публічним акціонерним товариством «Київенерго» та комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 603-18 (далі Договір № 603-18).

Відповідно до п. 1.1. договору, в порядку та на умовах , визначених цим договором, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до споживачів (юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, перехід яких визначених у додатках до договорів про відступлення права вимоги від 11 жовтня № 601-18, від 11 жовтня № 602-18) теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов`язання перед кредитором оплатити неустойку (пеня та/або штраф), 3 % річних, інфляційні нарахування, судові та інші витрати, витрати на адвокатські послуги, пов`язані з отримання боргу та примусовим стягнення та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та/або можуть бути нараховані та/або виникнути після дати укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачами обов`язків з оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є предметом судового розгляду або підтверджені судовими рішеннями, як такі, що підлягають стягненню із споживачів.

Згідно з п. 1.2. договором, перелік споживачів та склад вимог (неустойка (пеня та/або штраф), 3 % річних, інфляційні нарахування, судові та інші витрати, витрати на адвокатські послуги, пов`язані з отримання боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень) у вже розпочатих судових спорах та/або рішеннях суду та/або виконавчих провадженнях зазначаються у додатках № 1, № 2 та № 3, № 4 до цього договору.

Згідно з п. 9 додатку № 3 до договору № 603-18 публічне акціонерне товариство «Київенерго» відступило, а комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги з комунального підприємства по утриманню житлового господарства Голосіївського району міста Києва суму заборгованості в розмірі 45 711.59 грн, індекс інфляції в розмірі 11 427,06 грн, 3% річних в розмірі 1 804,68, державне мито в розмірі 312,50 грн.

Суд зазначає, що стягувач змінив найменування на акціонерне товариство «К. Енерго» та місцезнаходження на 85612, Донецька обл., Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (статті 516 Цивільного кодексу України).

Положення статті 19 Конституції України кореспондуються з правилом для юридичних і фізичних осіб, які не є органами державної влади та органами місцевого самоврядування і їх посадовими особами, дозволено все, що не заборонено.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Господарський процесуальний кодекс України у редакції, чинній станом на звернення позивача до суду у справі № 37/343 містила статтю 44, яка визначала склад судових витрат, а саме державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов`язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Тобто, Господарський процесуальний кодекс України у вищевказаній редакції передбачав судові витрати, які розмежовувались державним митом і витратами на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

За таких обставин відступлення права вимоги за основним зобов`язанням із договору та зобов`язанням відшкодування судових витрат із судового рішення не суперечать приписам статей 11, 509, 512 ЦК України.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві № 42302329 відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 37/343 від 17.01.2014 р.

Із відомостей про виконавче провадження № 42302329 вбачається, що завершено виконавче провадження, оскільки наказ передано на виконання до ліквідаційної комісії боржника.

Заявник у поясненнях вих. № 7/2-22578 від 20.09.2019 зазначає, що рішення суду у справі № 37/343 не виконано, проте інформації щодо ліквідації боржника у нього відсутня.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2, 4, 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене та те, що заявником не надано суду будь-яких доказів стосовно дійсності наказу на момент укладання договору про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18 від 11.10.2018 р. та договору № 603-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 р., суд вважає заяву комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про заміну сторони її правонаступником у справі № 37/343 не обґрунтованою та такою, яка не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 234, ст. 334, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про заміну сторони її правонаступником.

2. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

3. Повідомити учасників справи, що відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

4. Повідомити учасників справи, відповідно ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвала підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя С.М. Мудрий