ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" вересня 2019 р. Справа№ 910/1417/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Козир Т.П.

Хрипуна О.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Майстренко О.М., довіреність № 90 від 27.05.19

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: Трубаков Є.О., довіреність № 166 від 01.01.19

від відповідача 2: Білич Н.С., довіреність № 51 від 01.01.19

від відповідача 3: Бужор А.Ю., довіреність № 122 від 02.08.19

від відповідача 3: Зубченко С.М., довіреність № 121 від 02.08.19

від третьої особи 1: не з`явився

від третьої особи 2: не з`явився

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М.Кузьміна"

про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 20 червня 2017 р. за виключними обставинами

у справі № 910/1417/16

за позовом Національного антикорупційного бюро України

до: 1. Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа"

2. Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

3. Публічного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М.Кузьміна"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1. Державне підприємство "Енергоринок"

2. Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сфері електроенергетики та комунальних послуг

про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 р. Національне антикорупційне бюро України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа", Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", Публічного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Енергоринок", Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сфері електроенергетики та комунальних послуг, про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 05.01.2015 р. № 01/05150023, укладеного між ВАТ "Запоріжжяобленерго", ПАТ "ХК "Енергомережа" та ПАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна", на підставі приписів статей 203, 215, 228, 514, 638 Цивільного кодексу України, статті 207 Господарського кодексу України, статей 1, 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України", статей 151, 26 Закону України "Про електроенергетику".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05 квітня 2016 року (суддя Маринченко Я.В.) позов задоволено. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 05.01.2015 р. № 01/05150023, укладений між ВАТ "Запоріжжяобленерго", ПАТ "ХК "Енергомережа" та ПАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна". Стягнуто з ПАТ "ХК "Енергомережа", ВАТ "Запоріжжяобленерго" та ПАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна" на користь Національного антикорупційного бюро України по 459,33 грн. витрат зі сплати судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27 липня 2016 року у справі № 910/1417/16 рішення Господарського суду міста Києва від 05 квітня 2016 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовилено. Водночас апеляційний господарський суд визнав недійсним договір від 06.01.2015 р. № 02/05150022 про порядок проведення розрахунків за договором про відступлення права вимоги від 05.01.2015 р. № 01 та стягнув з ПАТ "Холдингова компанія "Енергомережа" на користь ПАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна" грошові кошти у сумі 36 133 594,13 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 08 листопада 2016 року у справі № 910/1417/16 рішення судів попередніх інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23 лютого 2017 року у справі №910/1417/16 у позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського від 20 червня 2017 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2017 року у справі №910/1417/16 апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 23 лютого 2017 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю.

21 березня 2018 року постановою Верховного Суду у справі № 910/1417/16 відмовлено у задоволенні заяви ПрАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" імені А.М.Кузьміна" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2017 року у справі № 910/1417/16.

03 липня 2019 року ПрАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" імені А.М.Кузьміна" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 20 червня 2017 року у справі № 910/1417/16 за виключними обставинами.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 липня 2019 року, заява про перегляд постанови за виключними обставинами у судовій справі № 910/1417/16 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15 липня 2019 року заяву ПрАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" імені А.М.Кузьміна" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 20 червня 2017 року у справі № 910/1417/16 за виключними обставинами залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

22 липня 2019 року ПрАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" імені А.М.Кузьміна" з Листом від 17.07.19 № 2-2/16 на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 15 липня 2019 року у справі № 910/1417/16 .

29 липня 2019 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.) відкрито провадження у справі № 910/1417/16 за заявою про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 20 червня 2017 року у справі № 910/1417/16 за виключними обставинами. Справу № 910/1417/16 призначено до розгляду на 20.08.2019 р.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 серпня 2019 року, у зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, для розгляду справи №910/1417/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Козир Т.П., Хрипун О.О.

20 серпня 2019 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду заяву Публічного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М.Кузьміна" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 20 червня 2017 року у справі № 910/1417/16 за виключними обставинами прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Козир Т.П., Хрипун О.О.

20 серпня 2019 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду розгляд заяви відкладено на 23 вересня 2019 року.

В судовому засіданні 23.09.2019 року представник відповідача-3 підтримав заяву про перегляд постанови за виключними обставинами та просив її задовольнити. Представники позивача та відповідача-2 надали усні пояснення та просили відмовити у задоволенні заяви. Представники відповідача 1 та третіх осіб в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Заяву про перегляд постанови за виключними обставинами обґрунтовано з посиланням на те, що у постанові Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 р. встановлено, що НАБУ є належним позивачем, який звернувся з позовом, як державний орган, уповноважений на це пунктом 13 ст. 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро", яке рішенням №4-р(ІІ)/2019 Конституційного Суду України від 05.06.2019 р. у справі №3-234/2018(3058/18) визнано неконституційним, що на думку заявника є виключною обставиною.

14 серпня 2019 року від позивача надійшов відзив на заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, в якому позивач просить відмовити у задоволенні такої заяви з посиланням на ч. 2 ст. 152 Конституції України та те, що у резолютивній частині рішення Конституційного Суду України зазначено, що положення п. 13 ст. 17 Закону втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом цього рішення. Про аналогічні обставини також зазначено представником НКРЕП у поясненнях, що надійшли 15.08.2019 р., ДП "Енергоринок" у письмових поясненнях, що надійшли 15.08.2019 р. та ПАТ "Запоріжжяобленерго" у запереченнях на заяву, що надійшли 15.08.2019.

Відповідно до частини 1 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами, зокрема, є: встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Колегія суддів зазначає, що перегляд судового рішення за виключними обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є можливою лише за умови, коли рішення суду ще не виконано.

Отже під час розгляду заяви про перегляд справи за виключними обставинами суди повинні встановити наявність обставин щодо виконання або невиконання судового рішення, яке є предметом перегляду. При цьому наявність фактів виконання судового рішення виключає можливість його перегляду на підставі пункту 1 частини 3 статті 320 ГПК України.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про визнання недійсним правочину, який, на думку позивача, суперечить актам цивільного законодавства, зокрема, статей 6, 92, 228, 514 ЦК України, статей 1, 3, 4, 151, 26 Закону України "Про електроенергетику", пункту 6.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996, пункту 1 Положення про порядок проведення розрахунків за електричну енергію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1136 від 19.07.2000, оскільки сторонами при укладанні договору було змінено встановлений законом спеціальний порядок проведення розрахунків за електричну енергію.

За результатами нового розгляду справи постановою Київського апеляційного господарського суду від 20 червня 2017 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2017 року у справі № 910/1417/16 рішення Господарського суду міста Києва від 23 лютого 2017 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю.

Згідно зі статтями 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Аналогічні положення також містяться у ст. 18 та ч. 1 ст. 326 ГПК України.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії"). Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого та неспростовного характеру.

Набрання законної сили рішення суду виражає правову визначеність акта правосуддя та свідчить про його остаточність, обов`язковість та преюдиційність.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 року, залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.10.2017 року, є такою, що набрала законної сили.

Частиною 1 статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За змістом статті 236 цього Кодексу нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Згідно з частиною 3 статті 207 ГК України виконання господарського зобов`язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення.

Вказане свідчить про те, що судовими рішеннями у даній справі, які набрали законної сили встановлено відсутності прав і обов`язків та юридичних наслідків у певного кола осіб, а також припинення зобов`язання сторін із моменту укладення договору, який визнано недійсним.

Враховуючи те, що предметом розгляду у даній справі була вимога немайнового характеру, на виконання такого рішення, господарський суд наказ не видає і виконавче провадження за цим рішенням не здійснюється (за винятком рішення у частині розподілу судових витрат). Отже рішення про визнання договору недійсним є виконаним із моменту набрання ним законної сили.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для розгляду заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 року у цій справі, адже факт виконання судового рішення виключає можливість його перегляд на підставі пункту 1 частини 3 статті 320 ГПК України.

Також колегія суддів зазначає, що обставини, на які посилається заявник як на виключні, не можуть вплинути на спірні правовідносини у цій справі, оскільки вони виникли до прийняття Конституційним Судом України рішення від 05.06.2019 № 4-р(ІІ)/2019 у справі № 3-294/2018 (3058/18).

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України", який визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 05.06.2019 № 4-р(II)/2019, за наявності підстав, передбачених законом, НАБУ надається право подавати до суду позови про визнання недійсними угод у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до частини 1 статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд", закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 24.12.1997 № 8-зп у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України про призначення перших заступників, заступників голів обласних, Київської міської державних адміністрацій, виданих протягом липня - грудня 1996 року, січня 1997 року (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій), № 3/690-97 частина 2 статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини 2 рішення Конституційного Суду України від 05.06.2019 № 4-р(ІІ)/2019 у справі № 3-294/2018 (3058/18) положення пункту 13 частини 1 статті 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" від 14.10.2014 № 1698-VII, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, положення пункту 13 частини 1 статті 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" від 14.10.2014 № 1698-VII втратило чинність з 05.06.2019 та зворотної сили не має.

Згідно з частиною 3 статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що положення пункту 13 частини 1 статті 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" від 14.10.2014 № 1698-VII мали юридичну силу як на час подання позовної заяви, так і на час подання апеляційної скарги та касаційних скарг у справі № 910/1417/16.

Крім того, постанову Київського апеляційного господарського суду у справі №910/1417/16, яку просить переглянути заявник за виключними обставинами, прийнято 20.06.2017 року, тобто на час прийняття цього рішення діяли положення пункту 13 частини 1 статті 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" від 14.10.2014 № 1698-VII, зміни в законодавстві відбулися після прийняття зазначеної постанови, а у Рішенні Конституційного Суду України від 05.06.2019 № 4-р(ІІ)/2019 у справі № 3-294/2018 (3058/18) не зазначено про надання зворотної сили/дії пункту 13 частини 1 статті 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України".

Відповідно до частин 3 - 4 статті 325 ГПК України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на викладене, підстав для розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами не має, тому у її задоволенні слід відмовити.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні зазначеної заяви, а також ураховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з поданням такої заяви, суд покладає витрати зі сплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами на заявника.

Керуючись ст.ст. 129, 41, 234, 235, 321, 322, 325 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М.Кузьміна" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 20 червня 2017 року у справі № 910/1417/16 - відмовити.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20 червня 2017 року у справі № 910/1417/16 залишити в силі.

3. Судові витати у вигляді витрат по сплаті судового збору за звернення з заявою про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду за виключними обставинами покласти на Публічне акціонерне товариство "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М.Кузьміна".

4. Справу №910/1417/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Т.П. Козир

О.О. Хрипун