УХВАЛА

про заміну сторони виконавчого провадження

м. Київ

24.09.2019Справа № 52/557
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчук І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (01001, м.Київ, ПЛОЩА ІВАНА ФРАНКА, будинок 5, код 40538421) про заміну сторони її правонаступником

по справі №52/557

за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної в м. Києві ради

про стягнення 45 218,26 грн,

за участю представників учасників справи

заявника, Вербова О.П., довіреність № 07/05/19-03 від 07.05.19;

позивача, не з`явились;

відповідача, Малихін В.О., довіреність № 22-Д від 28.02.19,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2017 по справі № 52/557 затверджено мирову угоду. За змістом угоди, стягувачем є Публічне акціонерне товариство «Київенерго»; боржником є Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»; сторони погодилися, що Відповідач визнає основну заборгованість за спожиту теплову енергію згідно Договору від 14.11.2003р. № 1533271 за період з 01.10.2008 по 01.08.2009 у розмірі 41 599 грн. 71 коп. Основна заборгованість за період з 01.10.2008 по 01.08.2009 станом на 01.01.2017 сплачена в повному обсязі.

13.08.2019 від комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надійшла заява про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до протоколу повторного авторозподілу судової справи між суддями на підставі розпорядження керівника апарату суду від 13.08.2019 №05-23/1831 у зв`язку зі відпусткою судді Чебикіної С.О., заяву Київтеплоенерго передано судді Курдельчуку І.Д.

Згідно із статтею 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з Договору №601-18 про відступлення права вимоги (цесії) укладеного 11.10.2018 ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» () та Київтеплоенерго (Код ) та додатку №1 і Договору №603-18 про відступлення права вимоги (цесії) укладеного 11.10.2018 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», Код та Київтеплоенерго (Код ) та додатку №3, останнє відступило право вимоги до Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (Код ) за Договором від 14.11.2003 № 1533271 витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 236,00 грн.

Станом на час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження судове рішення суду від 12.04.2017 набрало законної та не виконано.

Договори № 601-18 та № 603-18 від 11.10.2018 не оспорено та у встановленому порядку не скасовані і не визнані недійсними, а отже є чинними.

У судовому засіданні представник заявника вимоги, викладені у заяві від 30.07.2019 підтримав.

Представник боржника проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на те, що уступка прав вимог за зобов`язаннями по відшкодуванню судових витрат не допускається.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частин 1, 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частинами 1, 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу

Підстави заміни кредитора в зобов`язанні визначені статтею 512 Цивільного кодексу України, відповідно до пункту 1 частини першої якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора в зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що й правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 513, стаття 514 Цивільного кодексу України).

За змістом частини першої статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за загальним правилом заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі №6-1355/10, провадження № 61-12076св18.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

За таких обставин відступлення права вимоги за основним зобов`язанням із договору та зобов`язанням відшкодування судових витрат із судового рішення не суперечать приписам статей 11, 509, 512 ЦК України.

Підставами укладення Договору №601-18 про відступлення права вимоги (цесії) укладеного 11.10.2018 ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» () та Київтеплоенерго (Код ) та додатку №1 і Договору №603-18 про відступлення права вимоги (цесії) укладеного 11.10.2018 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», Код та Київтеплоенерго (Код ) та додатку №3 є зміни у Законі України «Про теплопостачання», а а також Мирова угода від 09.10.2018 затверджена Господарським судом міста Києва у справі № 910/7807/18 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про визнання договорів купівлі-продажу природного газу укладеними за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання правонаступника за борговими зобов`язаннями та стягнення 630.741.034,20 грн.за заявою третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про зміну правовідносин за договорами постачання природного газу.

За таких обставин перехід права вимоги ґрунтується на законі та судовому рішенні, що спростовує доводи представника боржника.

Відповідно до статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з частиною 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин заява «Київтеплоенерго» підлягає задоволенню.

Інші доводи боржника судом не приймаються, як такі, що не стосуються предмету доказування.

Ураховуючи зазначені вище обставини, господарський суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для здійснення заміни стягувача - Публічного акціонерного товариства «Київенерго» його правонаступником - Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Керуючись статями 52, 234 - 237, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про заміну сторони її правонаступником №30/1/1/1785 від 30.07.2019 задовольнити.

2. Замінити при виконанні судового рішення Господарського суду міста Києва №52/557 від 12.04.2017 стягувача з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (ідентифікаційний код 00131305), найменуванням якого на даний час є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «К.ЕНЕРГО» (85612, Донецька обл., Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34; ідентифікаційний код 00131305), на його правонаступника - Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 15-А; ідентифікаційний код 40538421).

Ухвала набрала законної сили 24.09.2019.

Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.Д. Курдельчук