УХВАЛА

03 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/5172/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Огородніка К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "КОБОС" (далі - ПрАТ "КОБОС", скаржник),

на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.07.2019 про повернення позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2019

у справі № 910/5172/19

за позовом ОСОБА_1 ,

до Національного банку України;

Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк"

про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "КОБОС" 27.09.2019 (відповідно до відміток штампу вхідної кореспонденції Суду) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 08.07.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 у справі № 910/5172/19. Крім того, скаржник просить дану справу передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Дослідивши матеріали касаційної скарги з доданими до неї документами, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 абзацу 2 частини другої статті 293 Господарсько процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Отже, підставою для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві (заявникові) є наявна необхідність формування єдиної правозастосовчої практики.

Предметом касаційного оскарження є ухвала господарського суду міста Києва від 08.07.2019, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2019, про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, з якою погодився й суд апеляційної інстанції, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що вимога ПрАТ "КОБОС" про визнання дійсним кредитного договору №19 від 03.03.2019 спрямована на те, що знаходиться поза предметом первісних позовів, а тому не може бути розглянута як вимога третьої особи в розумінні статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою першої інстанції та постановою апеляційної інстанції, ПрАТ "КОБОС" звернувся з касаційної скаргою, в якій зазначає, що висновки викладені в ухвалі суду першої інстанції від 08.07.2019 та постанові апеляційного суду від 17.09.2019 у справі № 910/5172/19 є незаконними, необґрунтованими та неправомірними, оскільки постановлені з порушенням норм процесуального права, а саме, положень статей 46 та 180 ГПК України. Скаржник вказує на те, що судами першої та апеляційної інстанції не було належним чином та в повній мірі досліджено предмет та підстави поданого ПрАТ "КОБОС" позову. В судових рішеннях не враховано ту обставину, що кредитні договори, які первісний позивач просить визнати недійсними, забезпечені не лише фінансовою порукою позивача, але і низкою договорів застави, які були укладені кредитором з третіми особами. ПрАТ "КОБОС" стверджує, що виходячи з правової природи позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, направленого на захист її прав у спосіб заперечення законності первісних позовних вимог, задоволення такого позову, як і зустрічної позовної заяви, повинно унеможливити задоволення первісного позову, що у відповідності до статті 180 ГПК України є однією із ознак пов`язаності та доцільності спільного розгляду відповідних позовів.

Касаційний господарський суд виходить з наступного.

Частиною п`ятою статті 49 ГПК України передбачено, що до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

У відповідності до статті 180 ГПК України, право подати до однієї або декількох сторін позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення позовів третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, встановлених процесуальним законодавством.

Слід зауважити, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду.

Враховуючи приписи статті 49 ГПК України, позовні вимоги третьої особи, яка подала позов можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така вимога може бути заявлена у самостійному позову.

Судами першої та апеляційної інстанції було досліджено, що спір у справі за первісними позовами в об`єднаній справі №910/5172/19 виник у зв`язку з наявністю, на думку позивача, підстав для визнання недійсними кредитних договорів №19 від 03.03.2019, №54 від 02.10.2014, №120 від 05.12.2014, №19 від 24.10.2008 та №10 від 20.02.2015, укладених між відповідачами, та договорів поруки укладених між позивачем та відповідачами з метою забезпечення виконання грошового зобов`язання за вказаними кредитними договорами, тоді як позов ПрАТ "КОБОС", як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, заявлений з підстав дійсності, на думку вказаної особи, кредитного договору №19 від 03.03.2019, укладеного між Національним банком України та Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк". Отже, вимога ПрАТ "КОБОС" про визнання дійсним кредитного договору №19 від 03.03.2019 в даному випадку спрямована на те, що знаходиться поза предметом первісного позову ОСОБА_1 .

Тому, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не містить самостійних вимог на предмет спору, що розглядається у межах справи № 910/5172/19 та, відповідно, така позовна заява не підлягає розгляду у межах даної справи як позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Беручи до уваги конкретні обставини справи та критерії подання позову третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, тобто взаємопов`язаність з первісним позовом та самостійність вимог третьої особи саме щодо основного предмета спору (що встановлені практикою Великої Палати Верховного Суду), суд касаційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд, з яким погодився й апеляційний господарський суд, обґрунтовано відмовив ПрАТ "КОБОС" у прийнятті заяви в зв`язку з тим, що вона знаходиться поза цим предметом спору в розумінні частини першої статті 49 ГПК України.

Верховний Суд під час вивчення доводів касаційної скарги також звертається до правових висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17, від 12.06.2019 у справі № 916/542/18 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 916/7943/18, від 11.06.2019 у справі № 904/8926/17, від 20.05.2019 у справі № 916/1302/18, від 09.09.2019 у справі № 910/4945/19, у зв`язку з чим колегія судів вважає, що розгляд даної касаційної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Враховуючи, що предметом оскарження є ухвала про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, а також зважаючи на те, що касаційна скарга не містить доводів, з огляду на які Суд міг би визнати, що рішення суду касаційної інстанції за наслідками розгляду цієї касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, Касаційний господарський суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПрАТ "КОБОС" на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.07.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 у справі №910/5172/19 на підставі абзацу 2 частини другої статті 293 ГПК України.

Касаційний господарський суд відзначає, що ПрАТ "КОБОС" не позбавлене права на звернення до суду з самостійним позовом.

Враховуючи, що встановлено відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі, клопотання про передачу справи № 910/5172/19 на розгляд до Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з порушенням правил предметної та суб`єктної юрисдикції, Касаційним господарським судом не розглядається.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 2 абзацу 2 частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "КОБОС" на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.07.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 у справі № 910/5172/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Булгакова

Суддя К. Огороднік