ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року м. Херсон Справа № 923/603/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. за участю секретаря судового засідання Степанової Н.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Каховської міської ради Херсонської області (вул. Велика Куликовська, 103, м.Каховка, Херсонська область, 74800, )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел-Істейт" (пр-т Газети "Правда", буд.29, м. Дніпро, 49083, )

про стягнення 63 298 грн. 02 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Чиркіна Л.Ю., представник, довіреність № 02-13/367 від 17.01.2019;

від відповідача: Забродська Н.С., адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001434 від 28.09.2018, ордер № 140539 від 16.09.2019.

в с т а н о в и в:

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 22.08.2019. Ухвалою від 22.08.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 16.09.2019.

Стислий виклад позиції позивача:

Каховська міська рада Херсонської області (надалі-позивач) звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел-Істейт" (надалі - відповідач), яким просить стягнути безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності в сумі 63 298 грн. 02 коп.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Стисла позиція відповідача:

ТОВ "Новел-Істейт" заперечує проти позову та пояснює, що за 2016 - 2017 роки ним було нараховано та сплачено земельний податок за земельну ділянку з кадастровим номером :06:003:0040:

- за 2016 р. в розмірі 36691,48 грн.;

- за 2017 р. в розмірі 13800,73 грн.

При цьому, відповідач звернув увагу суду, що ТОВ "Новел-Істейт" подавало письмове клопотання за вих. №10/17 від 08.10.2010 до Каховської міської ради про надання в оренду земельної ділянки площею 0,3888 га з кадастровим номером :06:003:0040 за адресою: м.Каховка, Чаплинське шосе, буд.14 з метою укладення договору оренди вказаної земельної ділянки.

Згідно Рішення 3 сесії VI скликання Каховської міської ради від 23.12.2010 за № 59/3 Відповідачу було надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди.

У відповідності до листа ТОВ "Новел-Істейт" від 20.06.2011 за вих. № 06/10, Відповідачем було подано до Каховської міської ради на погодження «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Новел-Істейт" для обслуговування комплексу, будівлі автозаправочної станції № 31, площею 0,3888 га, розташованої за адресою: Херсонська область, м. Каховка, Чаплинське шосе, буд.14».

Відповідачем також було надано вищенаведений проект для погодження з іншими зацікавленими державними службами.

Відповідач зазначив, що в зв'язку з постійним зволіканням Каховської міської ради та відповідних служб, рішення про погодження зазначеного проекту землеустрою Каховською міською радою прийняте не було, та як наслідок, ТОВ "Новел-Істейт" було позбавлено можливості щодо укладення Договору оренди землі у відповідності до законодавства, а в подальшому право власності Відповідача на об'єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці -припинилось.

ТОВ "Новел-Істейт" вважає, що Каховська міська рада є неналежним позивачем щодо стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за землю в сумі 63298,02 грн., з посилання на норми Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.п. 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України «плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати». Отже, орендна плата за ділянки державної та комунальної власності є формою плати за землю та входить до складу податку на майно.

Відповідно до п.п. 10.1.1 п.10.1 ст.10 ПК України податок на майно належить до місцевих податків, а згідно з п.10.2 цієї ж статті «місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю, крім земельного податку за лісові землі)».

Отже, на думку відповідача, зобов'язання орендаря є податковим зобов'язанням, а тому його адміністрування має здійснюватися відповідно до вимог ПК України, а тому стягнення заборгованості мають здійснювати органи податкової служби.

У розділі II Податкового кодексу України визначено порядок адміністрування загальнодержавних та місцевих податків і зборів, «а також порядок контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства у випадках, коли здійснення такого контролю покладено на контролюючі органи» (абз.1 п. 40.1 ст. 40 ПК України).

Згідно з п.41.2 ст.41 ПК України «органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється».

Отже, на думку відповідача, саме органи доходів та зборів мають вживати заходів щодо стягнення орендної плати за земельні ділянки з боржників. Будь-які інші підходи суперечать вимогам ПК України.

Відповідач доводив, що із вище зазначених норм чинного законодавства спір щодо стягнення орендної плати за земельну ділянку комунальної власності є публічно-правовим, адже правовідносини врегульовані нормами публічного, а не приватного права, а суб'єктом звернення до суду є орган Державної фіскальної служби, який реалізує свою владну управлінську функцію, а не орган місцевого самоврядування в особі Каховської міської ради.

Мотивувальна частина рішення:

09.04.2009 за ТОВ "Новел-Істейт" на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.2009, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. за реєстровим номером 1373 від 03.03.2009 та акту прийому-передачі майна, зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна - комплекс, будівлі автозаправочної станції № 31, загальною площею - 33,0 кв. м., який розташований за адресою: Херсонська область, місто Каховка, Чаплинське шосе, буд.14, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 136979198 від 07.09.2018 . Згідно п.п. 16 п. 1 Акту приймання-передачі від 26 липня 2016 року ТОВ "Новел-Істейт" вніс, а ТОВ "Фронтлайт медіа" прийняло належне ТОВ "Новел-Істейт" на праві власності згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22426356 від 09.04.2009 комплекс, будівлі автозаправочної станції № 31, що розташовані за адресою: Херсонська область, м. Каховка, Чаплинське шосе, буд.14.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30670748 від 28.07.2016 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Лілією Олександрівною 27.07.2016 внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису 15642007) та зареєстровано право приватної власності за ТОВ "Фронтлайт Медіа" на комплекс, будівлі автозаправочної станції № 31, загальною площею - 33,0 кв. (літ. А - операторська, загальною площею 33,0 кв. м., літ. а -ґанок, літ. Б - туалет, літ. Г - навіс, літ. І, 3-13 - споруди), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 136979198 від 07.09.2018.

18.01.2017 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводиною Іриною Миколаївною внесено відомості до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про припинення права власності (індексний номер рішення: 33475891) належного ТОВ "Фронтлайт Медіа" комплексу, будівлі автозаправочної станції № 31, загальною площею - 33,0 кв. (літ. А - операторська, загальною площею 33,0 кв. м., літ. а - ґанок, літ. Б - туалет, літ. Г - навіс, літ. І, 3-13 - споруди) та одночасно, на підставі акту приймання-передачі серія та номер: 12 від 18.01.2017 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33475891 від 18.01.2017 зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 04) - комплекс, будівлі автозаправочної станції № 31, загальною площею - 33 кв. м., який розташований за адресою: Херсонська область, місто Каховка, Чаплинське шосе, буд. 14 за ТОВ "Новел-Істейт", що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 136979198 від 07.09.2018.

16.03.2017 на підставі акту приймання-передачі від 16.03.2017 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецькою Оленою Анатоліївною внесено відомості до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про припинення права власності (індексний номер рішення: 33306383) належного ТОВ "Новел-Істейт" комплексу, будівлі автозаправочної станції № 31, загальною площею - 33,0 кв., розташованого за адресою: Херсонська область, місто Каховка, Чаплинське шосе, буд. 14 та зареєстровано вже за іншим власником, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 136979198 від 07.09.2018.

Таким чином, право власності Відповідача на комплекс, будівлі автозаправочної станції № 31, загальною площею - 33,0 кв., розташованого за адресою: Херсонська область, місто Каховка, Чаплинське шосе, буд. 14 закріплювалось за останнім у періоди:

- з 09.04.2009 року по 26.07.2016 року;

- з 18.01.2017 року по 16.03.2017 року.

Даний об'єкт нерухомого майна, який у вказані періоди перебував у приватній власності Відповідача на той час знаходився і на даний час знаходиться на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади м. Каховка, що підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-018 від 03.09.2018 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 136979198 від 07.09.2018), кадастровий номер: :06:003:0040, площею - 0,3888 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання земельної ділянки: для обслуговування автозаправочної станції, місцезнаходження земельної ділянки: Херсонська область, місто Каховка, Чаплинське шосе, буд.14.

Одночасно з набуттям права власності на об'єкт нерухомості Відповідач вступив у фактичне володіння і користування земельною ділянкою кадастровий номер: :06:003:0040, площею - 0,3888 га, на якій розташоване вказане вище майно.

31 січня 2019 року представниками Позивача проведено обстеження та визначення меж земельної ділянки по Чаплинському шосе, буд.14, площею 0,3888 га, кадастровий номер: :06:003:0040, яка згідно виду використання земельної ділянки призначена - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

За результатами проведення обстеження складено акт обстеження та визначення меж земельної ділянки по Чаплинському шосе, буд.14, площею 0,3888 га, кадастровий номер: :06:003:0040, яка згідно виду використання земельної ділянки призначена - для обслуговування автозаправочної станції, відповідно до якого встановлено, що на земельній ділянці розташований комплекс автозаправочної станції з допоміжними спорудами (на теперішній час комплекс не функціонує). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 136979198 від 07.09.2018, щодо об'єкта нерухомого майна (комплекс, будівлі автозаправочної станції с № 31, загальною площею - 33,0 кв., у періоди з 09.04.2009 по 26.07.2016, з 18.01.2017 по 16.03.2017 належав на праві приватної власності Відповідачу. Право користування (оренди) чи інші речові права Відповідача на земельну ділянку по Чаплинському шосе, буд.14, площею 0,3888 га, кадастровий номер: :06:003:0040, на якій розташований вказаний об'єкт нерухомого майна не були зареєстровані у вказані вище періоди.

Також вони не зареєстровані і за іншими особами, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 136979198 від 07.09.2018.

Договір оренди земельної ділянки по Чаплинському шоссе, буд.14, площею 0,3888 га, кадастровий номер: :06:003:0040 між Відповідачем та Позивачем не укладався.

Рішенням Каховської міської ради від 30.01.2008 № 455/31 «Про визначення ставок орендної плати за користування земельними ділянками та території міста Каховка», пунктом 3 вказаного рішення встановлено, що за земельні ділянки які за своїм цільовим призначенням відносяться до земель для будівництва та обслуговування будівель торгівлі - автозаправочних та газонаповнюючих станцій встановлюються ставка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі - 12%.

Згідно листа ГУ ДФС у Херсонській області від 18.06.2019 року № 6964/9/21-22-50-12 ТОВ "Новел - Істейт" за період з 01.01.2016 по 31.07.2016 нарахована та сплачено - 36691,48 грн., сума недоплаченої орендної плати становить - 51812,04 грн. Відповідач вносив платежі в розмірі податку на землю.

Орендна плата за володіння і користування вказаною земельною ділянкою Відповідачем на користь Позивача за період: з 18.01.2017 по 16.03.2017 - нарахована та сплачено - 13800,73 грн., несплачена сума становить - 11485,98 грн.

Згідно розрахунку, який додано до позовної заяви загальний розмір орендної плати нарахованої за володіння і користування цією земельною ділянкою в періоди з 01.01.2016 по 31.07.2016 та з 18.01.2017 по 16.03.2017 і збереженої (заощадженої) у себе Відповідачем становить - 63298,02 грн. Розрахунок розміру доходу, одержаного Відповідачем за користування земельною ділянкою територіальної громади м. Каховка здійснювався на підставі нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки визначеної згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.02.2019 № 18-21-0.181-4947/0/209-19 з урахуванням ставки річної орендної плати за спірний період.

Правові підстави для одержання Відповідачем вказаної земельної ділянки безоплатно у власність або у користування у зазначені періоди - відсутні. Підстави для звільнення (відстрочення, розстрочення) від сплати орендної плати і збереження (заощадження) її Відповідачем також відсутні.

Земельна ділянка використовувалась за періоди 01.01.2016 по 31.07.2016, з 18.01.2017 по 16.03.2017 Відповідачем без належного оформлення документів. Відсутність договору оренди земельної ділянки мало фактичним наслідком набуття Відповідачем володіння і користування земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації у повному обсязі. Тобто, наразі має місце збереження (заощадження) Відповідачем належних до сплати Позивачеві коштів у розмірі 63298,02 грн. у вигляді орендної плати, котра згідно встановлених законодавчих приписів повинна сплачуватися за дану земельну ділянку.

Такі обставини порушують інтереси Позивача і є підставою для їх захисту шляхом стягнення з Відповідача на користь Позивача суми вартості належного Позивачеві майна збереженого (заощадженого) Відповідачем без достатніх правових підстав.

Стаття 13 Конституції України, серед іншого визначає, що земля, яка знаходиться в межах території України, є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

В силу приписів статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із статтею 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

За приписами статей 81, 84 Земельного кодексу України землі, які, належать на праві власності територіальним громад сіл, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім державної та приватної власності. В державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій відповідно до закону.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні - є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пункт 14.1.147 статті 14 Податкового кодексу України).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пункт 14.1.136 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Частиною четвертою статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Статтею 181 Цивільного кодексу України встановлено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно, користування, володіння та розпорядження зазначеною нерухомістю неминуче призводить до фактичного використання земельної ділянки, на якій така нерухомість знаходиться. Іншими словами, неможливо здійснювати правомочності власника будівлі не використовуючи земельної ділянки під такою будівлею.

Згідно частини четвертої статті 319 Цивільного кодексу України - власність зобов'язує.

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Відповідач у періоди з 09.04.2009 по 26.07.2016, з 18.01.2017 по 16.03.2017 правомірно володів лише об'єктом нерухомості - комплексом, будівель автозаправочної станції № 31, розташованим на земельній ділянці загальною площею - 33,0 кв. за адресою: Херсонська область, місто Каховка, Чаплинське шосе, буд. 14. Проте відповідне право щодо вказаної земельної ділянки за Відповідачем не зареєстровано.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України досить широко визначає підстави виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

У зобов'язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, в) вартість безпідставного збагачення.

Тягар доказування відсутності підстав для збереження майна лежить на власнику майна. При цьому, під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівні закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до ст. 1 Закону України ''Про оренду землі"оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є; об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою у наведені періоди часу в повному обсязі за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а Позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати Відповідачем за рахунок Позивача.

Згідно частини 2 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, обов'язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам об'єктивний результат: наявність безпідставного збереження.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом пункту 4 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності.

На відміну від зобов'язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за пунктом 4 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України вина не має значення, оскільки важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Відповідно до статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Відповідач, правомірно володіючи майном у зазначені періоди, користувався спірною земельною ділянкою. Збереження (заощадження) майна (орендної плати) почалося безвідносно до волі сторін в результаті правомірних дій Відповідача з моменту набуття останнім права власності на об'єкт нерухомості (з 09.04.2009 по 26.07.2016, з 18.01.2017 по 16.03.2017). Відповідач правомірно володів лише об'єктом нерухомості - комплексом, будівель автозаправочної станції № 31, розташованим на земельній ділянці загальною площею - 33,0 кв. за адресою: Херсонська область, місто Каховка, Чаплинське шосе, буд. 14. Це є проявом правової природи нерухомого майна. Нежитлові будівлі згідно статті 181 Цивільного кодексу України є нерухомим майном (об'єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення) є органічно і нерозривно пов'язаною з цією земельною ділянкою. Тому передача Відповідачеві права власності на будівлю автоматично призвела до фактичного набуття Відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташована ця будівля.

Оскільки, Відповідач не був власником спірної земельної ділянки у вказаний період часу та, як вже було зазначено, не міг бути постійними землекористувачем, а тому і не був суб'єктом плати за землю у формі земельного податку. Таким чином, єдиною формою здійснення оплати за користування спірною земельною ділянкою для Відповідача є орендна плата.

При цьому, Відповідач належні дії, спрямовані на оформлення права користування чи права власності на вказану земельну ділянку - не вчиняв у зазначений період часу.

Так, з часу виникнення права власності на нерухоме майно у Відповідача виник й обов'язок укласти та зареєструвати договір оренди на спірну земельну ділянку.

Протягом тривалого часу цього обов'язку Відповідач не виконував, а отже без законних підстав частково зберігав у себе майно - кошти за оренду землі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12.04.2017 по справі № 3-1345гс16, постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18).

Також слід зазначити, що перехід до особи права власності на нерухоме майно, надає останньому право на оформлення відносин землекористування, реалізація якого виражається в укладенні сторонами договору та виникненні у такої особи обов'язку внесення орендної плати власнику земельної ділянки.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з захисту прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 30.06.2006 визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Предметом позову в цій справі є стягнення грошових коштів, належних до сплати за користування земельною ділянкою за звичайних умов (в разі оформлення договірних відносин Відповідачем), втім не сплачених Відповідачем, що пов'язується із втратою Позивачем як потерпілою особою цього ж майна (грошових коштів).

Незалежно від наявності вини в поведінці Відповідача, сам факт значного строку з моменту придбання нерухомого майна і відсутності будь-яких активних дій з боку Відповідача, направлених на оформлення орендних правовідносин, свідчить про втрату Позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під вказане вище визначення Європейського суду з прав людини "виправдане очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Суд вважає, що відновлення порушених прав міської ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для Відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які Відповідач мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд доводи відповідача щодо неналежного позивача у справі спростовує наступним.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитку.

При таких обставинах, суд вважає правомірним звернення Каховської міської ради як органу, який виконує повноваження власника земель комунальної власності з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, яку мав сплатити відповідач за період володіння нерухомих майном та користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 233, 236-238, 240 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел-Істейт" (, юридична адреса: пр-т Газети "Правда" (нова назва пр-т Слобожанський), буд. 29, м. Дніпро, Дніпропетровська область, поштовий індекс 49083) на користь Каховської міської ради Херсонської області (, юридична адреса: вул. Велика Куликовська, 103, м. Каховка, Херсонська область, поштовий індекс 74800) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності в сумі - 63 298 (шістдесят три тисячі двісті дев'яносто вісім) грн. 02 коп. та 1 921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 26.09.2019

Суддя Л.М. Немченко