ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2173/19

За позовом: Національного університету "Одеська морська академія" (вул.Дідріхсона, 8, м.Одеса, 65029; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайтранспроект ЛТД" (вул.Тополина, 14/1-А, м.Одеса, 65114; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з ОСОБА_1

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 - на підставі довіреності № 912 від 21.12.2018р.

Від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Національний університет "Одеська морська академія", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Дунайтранспроект ЛТД" про стягнення заборгованості за Договором на виконання науково-технічної роботи №06/2018 від 15.06.2018р. у розмірі 80 000 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 2 104 грн. 93 коп. та інфляційних втрат у розмірі 7 410 грн. 21 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/2173/19 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся за юридичною адресою, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення, але представник відповідача в судові засідання не з'явився, про поважність причин незявлення суд не повідомив, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав.

За приписами п.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини девятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як зазначив позивач у справі, 15.06.2018 року між ТОВ «Дунайтранспроект ЛТД» (Замовник) та Національним університетом «Одеська морська академія» (Виконавець) було укладено Договір на виконання науково-технічної роботи № 06/2018 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобовязання виконати науково-технічну роботу: «Моделювання безпечного судноплавства на навігаційному тренажері з візуалізацією TRANSAS NAVI TRAINER PROFESSIONAL 5000 в рамках Робочого проекту «Реконструкція Бузько-Дніпровсько-лиманського каналу (БДЛК), Миколаївська область. Забезпечення безпечного руху суден цілодобово в однобічному режимі», відповідно технічного завдання на виконання науково- технічної роботи (Додаток 1). Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання сторонами зобовязань за договором (п.1.2 Договору).

Згідно п. 2.2 Договору вартість робіт складає 135 000 грн ( у т.ч. ПДВ) .

Пунктом 2.3 Договору визначено, що Замовник здійснює оплату робіт Виконавцю поетапно з авансовим платежем.

Відповідно до п. 2.4 Договору Замовник в строк 5 днів з моменту підписання цього Договору платить Виконавцю аванс в розмірі 35 000 грн ( у т.ч. ПДВ).

Позивач зазначив, що згідно з п. 2.5 Договору остаточний розрахунок між сторонами проводиться після виконання Виконавцем робіт, передбачених Технічним завданням на виконання робіт, підписання Акту здачі -приймання.

Пунктом 1.4 Договору встановлено, що строки виконання роботи визначені Технічним завданням. Відповідно до п.3 Технічного завдання строк виконання роботи: 60 календарних днів з моменту отримання авансового платежу на рахунок.

Позивач також зазначив, що між сторонами Договору 16.08.2018 року було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої внесено зміни до п.3 Технічного завдання та збільшено строк виконання робіт до 150 календарних днів з моменту отримання авансового платежу на рахунок. Авансовий платіж в сумі 35 000 грн. був здійснений відповідачем 21.06.2018р., що підтверджується платіжним дорученням № 439 від 21.06.2018р. Таким чином, як вказує позивач, кінцевий строк виконання робіт становив 18.11.2018 року.

При цьому, позивач стверджує, що роботи, передбаченні п. 1.1. Договору, він виконав достроково, про що 22.10.2018р. між сторонами був складений Акт здачі-прийомки за Договором.

Згідно з п. 3.5 Договору у разі дострокового виконання робіт Замовник зобовязується достроково прийняти та оплатити їх за вартістю, що вказана в договорі.

Отже, на думку позивача, у звязку з достроковим виконання робіт 22.10.2018р. у відповідача, починаючи з 23.10.2018р. виник обовязок по остаточній оплаті вартості виконаних робіт в розмірі 100 000 грн. Однак, в порушення умов Договору, відповідач не виконав свій обовязок та не здійснив остаточну оплату за Договором, у звязку із чим позивач звернувся до відповідача з листом № 10/3445 від 13.12.2018р. з проханням погасити існуючу заборгованість, який відповідач отримав у той же день. У відповідь, 11.01.2019р. ТОВ «Дунайтранспроект ЛТД» був наданий гарантійний лист за вих. № 11-01, згідно якого відповідач зобовязався погасити заборгованість за Договором в розмірі 100 000 грн в строк до 31.01.2019 р. Втім, у вказаний в гарантійному листі строк , ТОВ «Дунайтранспроект ЛТД» так і не сплатило існуючу заборгованість. Часткове погашення заборгованості було здійснене відповідачем лише 18.02.2019р. в сумі 10 000 грн. відповідно до платіжного доручення № 598 від 18.02.2019 р.

Вказане вище, обумовило позивача повторно звернутись з вимогою до відповідача здійснити повне погашення заборгованості, яка була викладена у листі № 10/1510 від 30.05.2019 року. Після чого, 11.06.2019 р. відповідач сплатив ще 10 000 грн.

Таким чином, як стверджує позивач, станом на день подачі позовної заяви відповідач має ним заборгованість в сумі 80 000 грн., у звязку з чим Національний університет «Одеська морська академія» звернувся до суду за захистом свого майнового права та інтересу з позовом до ТОВ "Дунайтранспроект ЛТД" про стягнення заборгованості у сумі 80 000 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Окрім цього, позивач зазначив, що ппунктом 4.1. Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим договором Замовник несе відповідальність згідно з чинним законодавством. Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеного, позивач нарахував відповідачу починаючи з 23.10.2018р. (з моменту виникнення обовязку остаточного розрахунку) 3% річних у сумі 2 104 грн. 93 коп. та інфляційні втрати у сумі 7 410 грн. 21 коп., які просить суд також стягнути з відповідача.

Відповідач своїм правом на судовий захист не скористався.

На підставі наявних у справі матеріалів та пояснень представника позивача, судом встановлено, що 15.06.2018 року між ТОВ «Дунайтранспроект ЛТД» (Замовник) та Національним університетом «Одеська морська академія» (Виконавець) було укладено Договір на виконання науково-технічної роботи № 06/2018, відповідно до п. 1.1 якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобовязання виконати науково-технічну роботу: «Моделювання безпечного судноплавства на навігаційному тренажері з візуалізацією TRANSAS NAVI TRAINER PROFESSIONAL 5000 в рамках Робочого проекту «Реконструкція Бузько-Дніпровсько-лиманського каналу (БДЛК), Миколаївська область. Забезпечення безпечного руху суден цілодобово в однобічному режимі», відповідно технічного завдання на виконання науково- технічної роботи (Додаток 1).

За приписами ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Отже, між сторонами за Договором виникли правовідносини щодо надання послуг.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

При цьому, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Отже, уклавши Договір №06/2018 на виконання науково-технічної роботи від 15.06.2018р. сторони за цим Договором прийняли на себе певні зобовязання, які мали виконувати.

Як встановлено судом, 16.08.2018р. між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої були внесені зміни до п.3 Технічного завдання, та збільшено строк виконання робіт до 150 календарних днів з моменту отримання авансового платежу на рахунок.

Пунктом 2.3 Договору визначено, що Замовник здійснює оплату робіт Виконавцю поетапно з авансовим платежем.

Відповідно до п. 2.4 Договору Замовник в строк 5 днів з моменту підписання цього Договору платить Виконавцю аванс в розмірі 35 000 грн.( у т.ч. ПДВ) . У п.2.2 Договору сторони домовилися, що вартість робіт складає 135 000 грн. (у т.ч. ПДВ) .

Авансовий платіж в сумі 35 000 грн. був здійснений відповідачем 21.06.2018р., що підтверджується платіжним дорученням № 439 від 21.06.2018р. Таким чином, кінцевий строк виконання робіт становив 18.11.2018р. Але, роботи, передбаченні п. 1.1. Договору, позивач виконав достроково, про що 22.10.2018р. між сторонами був складений Акт здачі-приймання по Договору №06/2018 від 15.06.2018р.

Згідно з п. 3.5 Договору у разі дострокового виконання робіт Замовник зобовязується достроково прийняти та оплатити їх за вартістю, що вказана в договорі.

Отже, на думку суду, у звязку з достроковим виконанням Національним університетом «Одеська морська академія» обумовлених у Договорі робіт у відповідача, починаючи з 23.10.2018р., виник обовязок по остаточній оплаті вартості виконаних робіт в розмірі 100 000 грн.

При цьому, виходячи з матеріалів справи, Замовник - ТОВ «Дунайтранспроект ЛТД» прийняв роботи без зауважень, а згідно гарантійного листа (вих.№11-01 від 11.01.2019р.) погодився із наявною заборгованістю у розмірі 100 000 грн. та гарантував її погашення в термін до 31.01.2019р.

Однак, в порушення умов Договору, відповідач не здійснив повністю оплату за Договором. Часткове погашення заборгованості було здійснено відповідачем 18.02.2019р. в сумі 10 000 грн. та 11.06.2019р. в сумі 10 000 грн.

Згідно зі ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, визнається майново-господарським зобов'язанням. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За приписами ст.612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, та такою, що підлягає задоволенню є вимога позивача щодо стягнення з ТОВ "Дунайтранспроект ЛТД заборгованості у сумі 80 000 грн. 00 коп.

В силу частини другої статті 20 Господарського кодексу України захист прав і законних інтересів субєктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач правомірно нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 2 104 грн. 93 коп., інфляційні втрати у розмірі 7 410 грн. 21 коп., які також підлягають стягненню з відповідача.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, позовна заява Національного університету "Одеська морська академія" є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у звязку з чим підлягає задоволенню.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач доказів належного виконання Договору №06/2018 від 15.06.2018р. у частині оплати виконаних робіт до суду не надав.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Національного університету "Одеська морська академія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайтранспроект ЛТД" про стягнення задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайтранспроект ЛТД" (вул.Тополина, 14/1-А, м.Одеса, 65114; ) на користь Національного університету "Одеська морська академія" (вул.Дідріхсона, 8, м.Одеса, 65029; ) заборгованість за Договором на виконання науково-технічної роботи №06/2018 від 15.06.2018р. у розмірі 80 000 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 2 104 грн. 93 коп., інфляційні втрати у розмірі 7 410 грн. 21 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04 жовтня 2019 р.

Суддя Н.В. Рога