ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Справа № 910/9620/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження
справу №910/9620/19
за позовом приватного підприємства «БУДГАРАНТ-7», м. Харків,
до товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОБУД УКРАЇНА», м. Київ,
про стягнення 227 814 грн.,
без виклику представників учасників справи.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
19.07.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного підприємства «БУДГАРАНТ-7» (далі - Підприємство) до товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОБУД УКРАЇНА» (далі - Товариство) про стягнення 227 814 грн.
Підприємство обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням Товариством договору від 10.01.2018 № Б/071 (далі - Договір) про виконання робіт з розчищення майданчику від снігу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2019 позовну заяву Підприємства залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.
06.08.2019 позивачем подано суду документи на виконання вимог ухвали суду від 02.08.2019.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
23.08.2019 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому визнав позовну заяву повністю; підтвердив суму заборгованості у розмірі 227 814 грн. та пояснив невиконання умов Договору фінансовими проблемами.
Відповідно до частини четвертої статті 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив на позовну заяву, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва
10.01.2018 Підприємством (виконавець) і Товариством (замовник) укладено Договір, за умовами якого:
- виконавець зобов’язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі, виконати роботи з розчищення майданчику від снігу на території замовника за адресою: м. Лебедин, а замовник зобов’язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі, прийняти та оплатити ці роботи згідно з актами виконаних робіт (пункт 1.1 Договору);
- загальна вартість робіт визначається на підставі актів виконаних робіт (пункт 2.1 Договору);
- розрахунок з виконавцем за виконані роботи здійснюється замовником після підписання уповноваженими сторін акта виконаних робіт (пункт 5.1 Договору);
- Договір вступає в дію в день його підписання сторонами та діє до 31.12.2018 (пункт 10.1 Договору).
Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.
Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано та не визнано недійсним.
Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами правочин є договором з надання послуг.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
На виконання умов Договору позивачем було надано, а відповідачем було прийнято послуги на загальну суму 677 814 грн., що підтверджується актом приймання виконаних робіт за лютий 2018 року від 28.02.2018 № б/н, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками.
Таким чином, позивачем надані, а відповідачем прийняті без будь-яких зауважень послуги з розчищення майданчику від снігу.
На виконання умов Договору відповідач оплатив надані послуги на суму 450 000 грн., що підтверджується банківськими виписками, які додані до позовної заяви.
Листом від 01.03.2019 №01/03-1 позивач вимагав сплатити заборгованість у сумі 227 814 грн.
Вказаний лист було отримано відповідачем нарочно 03.03.2019, що підтверджується відповідною відміткою про отримання.
Товариство залишило вказаний лист без відповіді та належного реагування.
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 227 814 грн. заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.
Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідач визнав позовні вимоги повністю та доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не подав.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.
За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.10.2019.

Суддя І.Д. Курдельчук