ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1762/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів Кузнецової І.Л., Кощеєва І.М.

Секретар судового засідання Грачов А.С.

Представники сторін:

від позивача: Присяжнюк Д. В., довіреність №69/19 від 27.03.2019 р., адвокат;

від відповідача: представник не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Криворізької міської ради

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 року ( суддя Бєлік В.Г.) у справі № 904/1762/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "СУХА БАЛКА", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про визнання додаткової угоди № 1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 2014488 від 18.11.2014 року укладеною.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Суха Балка" звернувся до Криворізької міської ради із позовною заявою, в якій просив визнати укладеною додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 2014488 від 18.11.2014 року (державна реєстрація права оренди від 14.01.2015 року № 8380447) у запропонованій позивачем редакції. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 року у справі №904/1762/19 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" до Криворізької міської ради про визнання укладеною додаткову угоду №1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №2014488 від 18.11.2014 задоволено у повному обсязі.

Суд визнав укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 2014488 від 18.11.2014 між Приватним акціонерним товариством "Суха Балка" та Криворізькою міською радою у запропонованій позивачем редакції.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач - Криворізька міська рада звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування обставин справи, недоведеність обставин, які господарський суд визнав встановленими, просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 у справі №904/1762/19 та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обгрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що укладенню договору оренди земельної ділянки між Криворізькою міською радою та ПрАТ «СУХА БАЛКА» передувала процедура погодження сторонами, на підставі норм діючого законодавства України та з дотриманням принципу свободи договору, його умов, у тому числі, й тих, що стосуються орендної плати із визначенням її розміру, індексації, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. А тому умови, запропоновані позивачем у додатковій угоді про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, є неприйнятними для відповідача, оскільки не узгоджуються з рішеннями Криворізької міської ради, суперечать вимогам законодавства й принципу свободи договору та порушують інтереси територіальної громади міста Кривого Рогу в частині недоотримання коштів до місцевого бюджету від сплати орендної плати.

На думку апелянта, судом першої інстанції не надано належної оцінки викладеним обставинам, котрі підтверджують протиправність вимог позивача про внесення змін до укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки в частині розрахунку орендної плати, що призвело до неправильного вирішення існуючого спору між сторонами.

Апелянт вважає, що оскільки позивач не є постійним землекористувачем спірної земельної ділянки комунальної власності, а є її орендарем, тобто є платником плати за землю у формі орендної плати, а не у формі земельного податку, то на нього, як на платника саме орендної плати, не розповсюджуються особливості оподаткування платою за землю, встановлені для платників земельного податку пунктом 284.4 статті 284 ПК України.

Натомість, суд першої інстанцій без наведення відповідного обгрунтування своїх висновків, посилаючись лише на імперативність приписів Податкового кодексу України, вказує на наявність достатніх підстав для внесення змін до договору оренди земельної ділянки, тим самим порушуючи імперативну норму ст. 288 ПК України, що в свою чергу обумовило невідповідність оскаржуваного судового рішення принципам законності та обгрунтованості.

При цьому, судом жодним чином не мотивовано, з яких підстав він дійшов висновку про можливість застосування до орендних правовідносин Криворізької міської ради та ПрАТ «СУХА БАЛКА», котрі регулюються імперативними приписами ст. 288 ПК України, положень п. 284.4 ст. 284 ПК України, котрими визначаються саме особливості оподаткування платою за землю у виді земельного податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу.

Крім того, апелянт посилається на те, що наданими позивачем доказами не підтверджується використання спірної земельної ділянки для видобування корисних копален, що є основною ознакою, яка надає право на пільгу щодо плати за землю.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 у справі №904/1770/19 та прийняття ного, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Криворізької міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 року, ухвалене суддею Бєлік В.Г., повний текст якого складений 17.07.2019, у справі № 904/1762/19, розгляд призначено на 30.09.2019 колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач); судді: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі та підтримавши доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між Криворізькою міською радою (далі - відповідач, орендодавець) та Публічним акціонерним товариством "Євраз Суха Балка", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Суха Балка", (далі - позивач, орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки № 2014488 від 18.11.2014.

Відповідно до п.1 договору орендодавець на підставі рішення міської ради від 27.08.2014 №2937 надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення шахти "Північна-Глеюватська", яка знаходиться у Жовтневому районі м. Кривого Рогу.

В оренду передана земельна ділянка загальною площею 2,4634 га (п. 2 договору).

Кадастровий номер земельної ділянки: :04:083:0002 (п. 4 договору).

Відповідно до п.6 договору договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар, у разі належного виконання обов`язків відповідно до умов договору, має переважно право на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар зобов`язаний повідомити орендодавця про намір поновити договір оренди земельної ділянки за два місяця (але не пізніше ніж за місяць) до спливу строку договору оренди, додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди. Поновлення договору здійснюється на підставі ухваленого орендодавцем відповідного рішення.

Пунктом 7 договору річна орендна плата з 1 січня 2015 року вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України з урахуванням рішення міської ради від 25.06.2014 № 2778 " Про внесення змін до рішення міської ради від 26.06.2013 № 2088 "Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" та затвердження додатка до нього в новій редакції".

Плата вноситься орендарем на рахунок Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Кривому Розі Дніпропетровської області №332 2 у банку ГУДКСУ Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ, МФО 805012, .

Пунктом 10 договору встановлено, що орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою. Строки платежу не є сталими і можуть змінюватися відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до п.12 договору розмір та сума орендної плати переглядається з внесенням змін до цього договору у разі:

- затвердження базової вартості 1 кв.м. земель міста та зміни даної базової вартості;

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів річної орендної плати за землю, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами;

- в разі зміни або скасування понижувального коефіцієнту;

- в інших випадках, передбачених законодавством та цим договором.

01.01.2018р. набрав чинності Закон України від 07.12.2017 №2245-VІІІ Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році.

П. 50 названого Закону статтю 284 Податкового кодексу України доповнено пунктом 284.4 такого змісту: 284.4. Плата за землю за земельні ділянки, надані для залізниць у межах смуг відведення, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу.

Звертаючись до Криворізької міської ради із позовом про визнання додаткової угоди № 1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 2014488 від 18.11.2014 року укладеною, позивач посилався на те, що відповідач своїми діями намагається уникнути належного виконання умов укладеного договору оренди земельної ділянки № 2014488 від 18.11.2014 року, а саме в частині необхідності зміни розміру орендної плати за земельну ділянку (у разі зміни розмірів земельного податку), що в свою чергу призводить до безпідставних та значних фінансових втрат позивача.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що Приватне акціонерне товариство "Суха Балка" є гірничодобувним підприємством і має право на визначення розміру орендної плати відповідно до п. 284.4 ст. 284 Податкового кодексу, оскільки договором та законом передбачена можливість зміни розміру орендної плати, при тому, що плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною. Запроваджені Законом України від 07.12.2017 року № 2245-VІІІ Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році, зміни (зменшення розміру такої плати), передбачені пунктом 50 якого визначено, що статтю 284 ПК України доповнено пунктом 284.4 такого змісту: "284.4. Плата за землю за земельні ділянки, надані для залізниць у межах смуг відведення, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу", є підставою для внесення відповідних змін до договорів оренди землі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Обґрунтовуючи необхідність внесення змін до умов спірного договору оренди земельної ділянки, Позивач посилається на зміни в законодавстві, а саме доповнення статті 284 ПК України пунктом 284.4, який визначає розмір орендної плати за користування землею для гірничодобувних підприємств, зокрема, встановлює спеціальну ставку плати за земельні ділянки, надані для видобування корисних копалин та розробку родовищ корисних копалин.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним, Податковим та Цивільним кодексами України, іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо зазначено про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ст. 6 Цивільного кодексу України).

Відповідно до змісту статей 759 та 762 Цивільного кодексу України, законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору найму (оренди), і договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно ст. 15 Закону України "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форми платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.

Зміна умов договору оренди здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається в судовому порядку (ст. 30 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 Цивільного кодексу України).

Отже, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом. Оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість внесення змін до договору, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Криворізької міської ради №2816 від 27.06.2018 "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2019 році" встановлено ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю у 2019 році. Рішенням передбачено, що ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю для земель промисловості з встановленим цільовим призначенням 11.01 (добувна промисловість) код розділу КВЕД 07, 09 для юридичних осіб на 2019 рік встановлена на рівні 2,500 процентів від нормативної грошової оцінки земель міста.

У зв`язку із змінами в законодавстві позивач 06.02.2019 направив відповідачу проект додаткової угоди №1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №2014488 від 18.11.2014 (державна реєстрація права оренди від 14.01.2015 №8380447). У запропонованій редакції додаткової угоди до договору оренди зазначалось про необхідність внесення змін до договору в частині розрахунку річної орендної плати, а саме передбачала:

1) доповнити пункт 5 Розділу "Об`єкт оренди" абзацом наступного змісту "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.02.2017 №80 становить 10 585 229,80 грн.;

2) пункт 7 Розділу "Оренда плата" змінити та викласти в наступній редакції:

"7. Починаючи з 01.01.2019 річна оренда плата за земельну ділянку вноситься "Орендарем" виключно у грошовій формі та на момент укладення цієї додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки №2014488 від 18.11.2014 (державна реєстрація права оренди від 14.01.2015 №8380447), становить 66 157 грн. 69 коп. (шістдесят шість тисяч сто п`ятдесят сім грн. 69 коп.). Обчислення розміру орендної плати починаючи з 01.01.2019 здійснюється на підставі пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до пункту 274.1. статті 274, пункту 288.5.1. статті 288 Податкового кодексу України та Рішення Криворізької міської ради "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2019 році" від 27.06.2018 №2816, відповідно до розрахунку, наведеного у додатку №1 до цієї угоди, який є її невід`ємною частиною.

Плата вноситься "Орендарем" на рахунок Управління Державної казначейської служби України у Покровському районі у м. Кривому розі Дніпропетровської області №332 2 у банку Казначейства України (ЕАП), МФО 899998, .

Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору.".

Вказана додаткова угода була направлена на адресу відповідача 05.02.2019 (а.с. 22).

Додаткова угода відповідачем підписана не була.

Статтею 30 Закону України « Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається в судовому порядку.

Як зазначено вище, Законом України від 07.12.2017 № 2245-УШ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" статтю 284 Податкового кодексу України доповнено пунктом 284.4.

Відповідно до п. 284.4 ст. 284 названого Кодексу плата за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу.

Відповідно до п. 274.1 ст. 274, п. 1 ст. 277 Кодексу ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів або в межах населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від нормативної грошової оцінки площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

При цьому, доводи апелянта про те, що пункт 284.4 статті 284 ПК України не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки дана норма застосовується для обчислення податку, який сплачується власником земельної ділянки або постійним користувачем, а не орендарем земельної ділянки, який сплачує оренду плату, яка має обчислюватись у відповідності до статті 288 ПК України та умов укладеного договору, є неспроможними з огляду на наступне.

Стаття 284 Податкового кодексу України регулює особливості оподаткування плати за землю. Поняття "плати за землю" наведено у пп. 147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, відповідно до якої платою за землю є обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Тобто, поняття плати за землю має подвійну правову природу, оскільки з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку на рівні із земельним податком.

Таким чином, положення п. 284.4 ст. 284 Податкового кодексу України встановлюють розмір плати за землю відповідної категорії, у даному випадку у вигляді орендної плати, що має наслідком внесення відповідних змін у договірні відносини сторін щодо оренди земельних ділянок визначених категорій.

Імперативні приписи Податкового кодексу України мають пріоритет в частині визначення розміру орендної плати.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій в постанові від 10.04.2019 у справі № 904/3714/18.

Доводи апелянта про те, що позивачем не доведено, що спірна земельна ділянка використовувалась саме з метою добування корисних копалин, що орендована ним земельна ділянка площею 2,4634 га, земельна ділянка, зазначена у спеціальному дозволі, площею 420,1 га, та земельна ділянка, зазначена в акті про надання гірничого відводу, площею 469,95 га, якимось чином співвідносяться між собою, що орендована земельна ділянка знаходиться в межах гірничого відводу, є неспроможними з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України « Про надра» зазначено, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Тобто, площа земельної ділянки наданої для видобування корисних копален та площа ділянки надр, є пов`язаними між собою, проте не є тотожніми, і тому не можуть співпадати між собою, оскільки землі, надані для користування надрами, не утворюють єдиного земельного масиву, а розташовані в різних частинах земельного фонду.

В акті про надання гірничого відводу зазначена площа проекції гірничого відводу, показана на копії топографічного плану кутовими точками, площа якої складає 469,95 га.

Тобто, зазначене не спростовує той факт, що спірна земельна ділянка надана саме для добування корисних копален.

Так, позивач є гірничодобувним підприємством основним видом господарської діяльності якого є добування залізних руд - код розділу КВЕД 07.10.

За договором оренди позивачу надана земельна ділянка для розміщення шахти «Північна-Глеюватська».

Відповідно до ст. 24 Гірничого Закону України гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати: спеціальний дозвіл на користування надрами; акт про надання гірничого відводу (крім користувачів нафтогазоносними надрами); технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку; геолого-маркшейдерську, технічну та обліково-контрольну документацію (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми).

Стаття 18 Кодексу України про надра передбачає, що надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України.

Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

З метою здійснення господарської діяльності з видобування залізних руд, ПАТ « Суха балка» 6 серпня 1996 року отримано спеціальний дозвіл на користування надрами № 599 (мета: видобування залізних руд, назва родовища поле шахти ім. Фрунзе; строк дії дозволу продовжено до 06.08.2036), а також акт про надання гірничого відводу (додаються).

Так, земельна ділянка, яка надана відповідачем в оренду ПАТ « Суха балка» використовується останнім саме з метою видобування корисних копалин, а саме для розміщення шахти, яка входить до технологічного комплексу поверхні шахти ім. Фрунзе та задіяна в системі вентиляції та провітрювання гірничих виробок шахти ім. Фрунзе.

Підпункт 14.1.51 п.14.1. ст.14 ПК України передбачає, що добування корисних копалин - сукупність технологічних операцій з вилучення, у тому числі з покладів дна водойм, та переміщення, у тому числі тимчасове зберігання, на поверхню частини надр (гірничих порід, рудної сировини тощо), що вміщує корисні копалини.

Відповідно до ст. 1 Гірничого закону гірниче підприємство це цілісний технічно та організаційно відокремлений майновий комплекс засобів і ресурсів для видобутку корисних копалин, будівництва та експлуатації об`єктів із застосуванням гірничих технологій (шахти, рудники, копальні, кар`єри, розрізи, збагачувальні фабрики тощо).

Ст. 12 названого Закону встановлено, що місця розташування гірничих підприємств визначаються до початку проектних робіт цих підприємств.

Відведення землі під розташування гірничого підприємства проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, а надання гірничого відводу - Кодексом України про надра.

За приписами ст. 66 Земельного кодексу України до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під`їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд.

Ч. 1 ст. 17 Кодексу України про надра передбачено, що гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин та цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин. Користування надрами за межами гірничого відводу забороняється.

Відповідно до ст.18 названого Кодексу надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України. Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів. Місцеві ради при наданні земельної ділянки для розробки родовищ корисних копалин місцевого значення одночасно надають у користування і надра.

Згідно з ст. 14 Кодексу надра надаються у користування для:

- геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення;

- видобування корисних копалин;

- будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод;

- створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.);

- виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції;

- задоволення інших потреб.

Приписами ч.1 ст.50 Кодексу встановлено, що у проектах будівництва гірничодобувних об`єктів повинна передбачатися, у тому числі, рекультивація порушених земель, максимальне збереження грунтового покриву.

Отже, гірничодобувне підприємство має включати в себе комплекс засобів і ресурсів, які б забезпечували виконання зазначених вимог законодавства. Саме комплекс таких засобів дозволяє здійснювати видобуток корисних копалин.

Державною службою України з питань праці 02.04.2018 року ПрАТ "Суха Балка" видано акт про надання гірничого відводу з метою розробки родовища багатих залізних руд поля шахти ім. Фрунзе за адресою: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, площа проекції гірничого відводу показана на копії топографічного плану кутовими точками, становить 469,95 га.

Гірничий відвід знаходиться у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Земельна ділянка, згідно договору оренди надавалася для розміщення шахти "Північна-Глеюватська", що відповідає п.1 ч.1 ст.50 Кодексу України про надра.

Більш того, у Пояснювальній записці до Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) спірну земельну ділянку за кодом видів цільового призначення земельних угідь (КВЗУ):011.02 віднесено до земель під відкритими розробками, шахтами, кар`єрами торфорозробками та відповідними спорудами.

Умови додаткової угоди, запропоновані позивачем, до договору оренди земельної ділянки №2014488 від 18.11.2014 відповідають приписам п. п. 274.1 ст.274, 284.4 ст. 284 та 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України.

З урахуванням наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: визначення ПрАТ Суха Балка як гірничодобувного підприємства та наявність, у зв`язку з цим, підстав для застосовування розміру орендної плати, встановленого п. 284.4 ст. 284 Податкового кодексу України, господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про внесення відповідних змін до укладеного між сторонами договору оренди землі.

Факти, які спростовують використання позивачем спірної земельної ділянки з іншою метою, ніж за цільовим призначенням ? видобування залізних руд, матеріалами справи не підтверджується, а докази протилежного скаржником не надані.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 року у справі №904/1762/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.10.2019року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя І.Л.Кузнецова

Суддя І.М.Кощеєв