РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2019 року

м. Чернігів

справа № 927/658/19

Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., здійснив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження

за позовом:          Акціонерного товариства "Чернігівобленерго",

, вул. Гонча, буд. 40, м. Чернігів, 14000

до відповідача:Комунального підприємства "Водоканал" Ладанської селищної ради,

вул. Миру, буд. 69, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, 17583,

про стягнення 94881,57 грн.

без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання)

Акціонерним товариством "Чернігівобленерго" подано позов до Комунального підприємства "Водоканал" Ладанської селищної ради про стягнення заборгованості за перетікання реактивної електроенергії у сумі 74237, 07 грн, 1772,01 грн - 3% річних, 12615,02 грн - пені, 6257,47 грн - інфляційних нарахувань.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №192-Т/18 про постачання електричної енергії від 31.01.18.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.19 справа №927/658/19 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою суду від 08.08.19 відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Ухвалу про відкриття провадження у справі від 08.08.19 направлено на адресу відповідача, вручено 09.08.19, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №353.

Відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив у встановлений строк суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачем не подано відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п’яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд встановив.

Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго" зареєстроване в якості суб’єкта господарювання 22.05.1995р., про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань внесені відомості за №1 001479.

Згідно з п. 1.1 розділу 1 Статуту Акціонерного товариства “Чернігівобленерго” (нова редакція), затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" від 16.04.19, протокол №13, згідно рішення Загальних зборів від 16.04.19 змінено найменування Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" на Акціонерне товариство "Чернігівобленерго", а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне.

Комунальне підприємство "Водоканал" Ладанської селищної ради (КП "Водоканал") зареєстроване в якості юридичної особи 04.05.11, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань внесені відомості за №0000506.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 276 Господарського кодексу України визначено, що загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту. Особливості визначення кількості (обсягів), якості, строків, ціни та порядку розрахунків за договором постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір на постання електричної енергії споживачу.

31 січня 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Чернігівобленерго" (Постачальник), правонаступником якого є позивач, та Комунальним підприємством "Водоканал" Ладанської селищної ради (Споживач, відповідач) було укладено Договір № 192-Т/18 про постачання електричної енергії (далі - договір).

Згідно з п.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу (відповідачу по справі) для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 862,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та Додатку №13 «Порядок визначення вартості електричної енергії Споживачам, які здійснюють закупівлю за державні кошти».

Пунктом 2.1. договору визначено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов’язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі-ПКЕЕ).

Згідно п.2.2.1, 2.2.2 договору постачальник зобов’язується: виконувати умови цього договору; постачати споживачу електроенергію, як різновид товару у обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору.

Відповідно до пункту 2.3.3. договору споживач зобов’язується оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії за діючими у цей період тарифами по класах напруги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з умовами Додатку № 3 до цього договору „Порядок розрахунків», Додатку №13 до цього договору «Порядок визначення вартості електричної енергії Споживачам, які здійснюють закупівлю за державні кошти», Додатку №4 до цього Договору «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та діючого законодавства».

Пунктом 2.3.4 договору передбачено, що споживач зобовязується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з Додатком №8/1-8/3 до цього Договору «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» в терміни проведення остаточного розрахунку.

Відповідно до п.9.4 договору він набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2018. В разі, якщо жодна із Сторін протягом 10 календарних днів не повідомить іншу Сторону про свій намір його розірвати, цей Договір автоматично вважається продовженим на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у Додатку №13 до цього Договору «Порядок визначення вартості електричної енергії Споживачам, які здійснюють закупівлю за державні», якщо видатки на цю мету затверджені в установленому порядку.

Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством України.

В матеріалах справи відсутні докази припинення дії договору №192-Т/18 про постачання електричної енергії від 31.01.18.

Згідно з п.9.5. Договору, цей договір укладено у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з них зберігається у Постачальника, другий-у Споживача.

Зазначений договір був підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Матеріали справи свідчать про підписання між сторонами до договору №192-Т/18 про постачання електричної енергії від 31.01.18: додатків «Однолінійна схема електропостачання обєкта споживача» за номерами з №1/1 по №1/12 (а.с.24-29); додатків «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» за номерами з №2/1 по №2/11 (а.с.30-41); додаток №3 «Порядок розрахунків за використану електричну енергію», додаток №4 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії»; додаток №6 «Режим роботи електроустановок споживача»; Додатки з 8/1 - 8/3 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» (а.с. 46-53).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до матеріалів справи, що за період лютий – грудень 2018 року сторонами підписано Акти за перетікання реактивної електроенергії від 26.02.18, в якому визначена плата за перетікання реактивної електроенергії у сумі 3335,86 грн, від 26.03.18, в якому визначена плата за перетікання реактивної електроенергії у сумі 10054,57 грн, від 25.04.18, в якому визначена плата за перетікання реактивної електроенергії у сумі 2581,13 грн, від 25.05.18, в якому визначена плата за перетікання реактивної електроенергії у сумі 18470,96 грн, від 25.06.18, в якому визначена плата за перетікання реактивної електроенергії у сумі 5382,58 грн, від 25.07.18, в якому визначена плата за перетікання реактивної електроенергії у сумі 4213,40 грн, від 27.08.18, в якому визначена плата за перетікання реактивної електроенергії у сумі 6092,10 грн, від 25.09.18, в якому визначена плата за перетікання реактивної електроенергії у сумі 5815,03 грн, від 25.10.18, в якому визначена плата за перетікання реактивної електроенергії у сумі 3853,76 грн, від 26.11.18, в якому визначена плата за перетікання реактивної електроенергії у сумі 5643,74 грн, від 26.12.18, в якому визначена плата за перетікання реактивної електроенергії у сумі 8793,94 грн та відповідачу пред’явлено до оплати рахунки за перетікання реактивної електроенергії №10423_02-2018 від 26.02.2018 на суму 3335,86 грн (отриманий відповідачем 26.02.2018), №10423_03-2018 від 26.03.2018 на суму 10054,57 грн (отриманий відповідачем 26.03.2018), №10423_04-2018 від 25.04.2018 на суму 2581,13 грн (отриманий відповідачем 25.04.2018), №10423_05-2018 від 25.05.2018 на суму 18470,96 грн (отриманий відповідачем 25.05.2018), №10423_06-2018 від 25.06.2018 на суму 5382,58 грн (отриманий відповідачем 26.06.2018), №10423_07-2018 від 25.07.2018 на суму 4213,40 грн (отриманий відповідачем 25.07.2018), №10423_08-2018 від 27.08.2018 на суму 6092,10 грн (отриманий відповідачем 27.08.2018),№10423_09-2018 від 25.09.2018 на суму 5815,03 грн (отриманий відповідачем 25.09.2018), №10423_10-2018 від 25.10.2018 на суму 3853,76 грн (отриманий відповідачем 25.10.2018), №10423_11-2018 від 26.11.2018 на суму 5643,74 грн (отриманий відповідачем 26.11.2018), №10423_12-2018 від 26.12.2018 на суму 8793,94 грн (отриманий відповідачем 26.12.2018), а всього на суму 74 237,07 грн.

Згідно п.2.3.4 договору споживач зобовязаний здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком №8/1-8/3 до цього договору «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» в терміни проведення остаточного розрахунку.

На виконання укладеного між сторонами Додатку №3 до договору, відповідач зобов’язався здійснювати оплату електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду, який встановлюється з 26 числа попереднього місяця по 25 число наступного місяця включно, шляхом здійснення планового платежу, самостійно в другий банківський день поточного календарного місяця у розмірі повної вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період.

Остаточний розрахунок не пізніше перших трьох операційних днів з дня отримання рахунка. Неотримання з вини споживача рахунку не звільняє його від сплати пені.

Згідно з п.16 Додатків №8/1-8/3 до Договору «Порядку розрахунків за перетікання реактивної електроенергії», який остаточно підписаний сторонами, кошти за перетікання реактивної електроенергії перераховуються споживачем на поточний рахунок постачальника електричної енергії протягом трьох операційних днів з дня отримання рахунку.

Таким чином, відповідач був зобов’язаний провести оплату за перетікання реактивної електроенергії по рахунку за за перетікання реактивної електроенергії №10423_02-2018 від 26.02.2018 на суму 3335,86 грн у строк 02.03.18, №10423_03-2018 від 26.03.2018 на суму 10054,57 грн у строк 30.03.18, №10423_04-2018 від 25.04.2018 на суму 2581,13 грн у строк 02.05.18, №10423_05-2018 від 25.05.2018 на суму 18470,96 грн у строк 31.05.18, №10423_06-2018 від 25.06.2018 на суму 5382,58 грн у строк 02.07.18, №10423_07-2018 від 25.07.2018 на суму 4213,40 грн у строк 31.07.18, №10423_08-2018 від 27.08.2018 на суму 6092,10 грн у строк 31.08.18, №10423_09-2018 від 25.09.2018 на суму 5815,03 грн у строк 01.10.18, №10423_10-2018 від 25.10.2018 на суму 3853,76 грн у строк 31.10.18, №10423_11-2018 від 26.11.2018 на суму 5643,74 грн у строк 30.11.18, №10423_12-2018 від 26.12.2018 на суму 8793,94 грн у строк 02.01.19.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду 07.08.19, про що свідчить відмітка суду про одержання позовної заяви від 02.08.19 за №41.01/4538/01-13, просить стягнути з відповідача заборгованість за перетікання реактивної електроенергії у сумі 74 237,07 грн.

В матеріалах справи докази оплати відповідачем заборгованості за перетікання реактивної електроенергії по Договору №192-Т/18 про постачання електричної енергії відсутні.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 74 237грн 07коп. боргу за перетікання реактивної електроенергії є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також позивач просить стягнути з відповідача 12 615,02 грн пені за прострочення оплати за перетікання реактивної електроенергії.

Відповідно до ст. ст.546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання.

У відповідності до ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Штрафними санкціями у розумінні ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з п. 4.2.1. договору за внесення платежів, передбачених п.п. 2.3.3.-2.3.4. договору, з порушенням термінів, визначених у Додатку № 3 «Порядок розрахунків» до цього договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Суд перевірив правильність здійсненого позивачем розрахунку пені і дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 12 615,02 грн за прострочення оплати за перетікання реактивної електроенергії.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків. Позивач просить стягнути з відповідача 1772, 01 грн - 3% річних за прострочення оплати за перетікання реактивної електроенергії за період з 02.03.18 по 31.05.19 та 6257,47 грн інфляційних нарахувань за період з 02.03.18 по 31.05.19.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних нарахувань, суд дійшов висновку про правильність розрахунку. Матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобов’язань щодо оплати за перетікання реактивної електричної енергії, тому позовні вимоги в частині стягнення 1772,01 грн - 3% річних та 6257,47 грн інфляційних нарахувань обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, за результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з відповідача 1921,00 грн судового збору.

Матеріали справи свідчать, що позивачем було сплачено 1921 грн судового збору згідно з платіжним дорученням № від 05.08.19.

Судовий збір відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш ИВ :

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунального підприємства "Водоканал" Ладанської селищної ради (вул. Миру, буд. 69, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, 17583, ) на користь Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" (вул. Гонча, буд. 40, м. Чернігів, 14000, ) 74237,07 грн боргу за перетікання реактивної електроенергії, 1772,01 грн - 3% річних, 12615,02 грн - пені, 6257,47 грн - інфляційних нарахувань та 1921,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                      М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.u