УХВАЛА

м. Київ

04.10.2019Справа № 910/13771/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши заяву

Фізичної особи-підприємця Подоляк Олександра Васильовича

про забезпечення позову до його пред'явлення

до Фізичної особи-підприємця Туровської Маріанни Андріївни

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Подоляк Олександр Васильович звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до його пред'явлення до Фізичної особи-підприємця Туровської Маріанни Андріївни.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що між ФОП Подоляк Олександром Васильовичем та ФОП Туровською Маріанною Андріївною укладено договір від 19.06.2019 № 159/19 поставки огороджувальних конструкцій, на виконання якого заявник перерахував ФОП Туровській Маріанні Андріївні 94370,40 грн. Водночас, остання поставку товару так і не здійснила, у зв'язку з чим заявником готується до пред'явлення відповідна позовна заява.

Заявник зазначив, що неможливість здійснення поставки свідчить про неплатоспроможність та не добропорядність ФОП Туровської Маріанни Андріївни. Відтак, ураховуючи наявність певних побоювань щодо можливості виплати нею перерахованої заявником суми грошових коштів у розмірі 94370,40 грн., останній просив застосувати до ФОП Туровської Маріанни Андріївни заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та грошові кошти, що їй належать.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 ГПК України).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Тобто, саме лише посилання в заяві на недобросовісність та потенційну неможливість виплати ФОП Туровською Маріанною Андріївною грошових коштів у розмірі 94370,40 грн. без надання жодних доказів не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що в разі невжиття відповідних заходів до забезпечення позову виконання рішення суду може бути утруднено чи його виконання у майбутньому взагалі стане неможливим, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів вчинення ФОП Туровською Маріанною Андріївною дій, направлених на відчуження власного рухомого/нерухомого майна або грошових коштів, що дало би змогу визнати такі припущення заявника обґрунтованими.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Однак, заявник у поданій заяві не зазначив, в який обраний ним спосіб захисту буде заявлено позовну заяву - щодо стягнення грошових коштів, чи зобов'язання вчинити дії, у зв'язку з чим неможливо визначити адекватність заявленого заходу забезпечення позову.

Крім того, заявником не вказано на яке саме майно, чи в якому розмірі грошової суми останній просить накласти арешт.

Суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

До того ж, арешт на майно фізичної особи-підприємця може бути накладено на загальних підставах за винятком майна, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернуто стягнення.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства «Харківобленерго» про вжиття заявлених нею заходів забезпечення позову у даній справі.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви № 910/13771/19 Фізичної особи-підприємця Подоляк Олександра Васильовича про забезпечення позову до його пред'явлення відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 04.10.2019.

Суддя К.В. Полякова