ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2019 року м.Дніпро Справа № 908/1310/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільнянськ» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 (суддя Федорова О.В.) у справі № 908/1310/19

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільнянськ» м. Вільнянськ, Вільнянського району, Запорізької області

до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, м. Запоріжжя

про визнання поновленим договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви і ухвали суду першої інстанції.

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Вільнянськ» 11.07.2019 звернувся до Господарського суду Запорізької області із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Запорізькій області до моменту прийняття остаточного рішення у даній справі вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 48,2524 га, кадастровий номер :01:002:0019, а саме:

- включати земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 48,2524 га, кадастровий номер :01:002:0019 до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на неї на конкурентних засадах (земельних торгах);

- вносити до Державного земельного кадастру будь-яку інформацію щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 48,2524 га, кадастровий номер :01:002:0019;

- видавати будь-які накази організаційно-розпорядчого характеру щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 48,2524 га, кадастровий номер :01:002:0019.

Заява обґрунтована тим, що вчинення відповідачем вищезазначених дій унеможливить виконання судового рішення в разі задоволення його позову.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 у задоволенні заяви Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільнянськ» про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/1310/19 відмовлено.

Місцевий господарський суд визнав доводи наведені заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову такими, що ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені належними та допустимими доказами і однозначно не свідчать, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Зокрема, виключення запису про право оренди із Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна місцевий господарський суд не визнав доказом вчинення відповідачем дій щодо поділу або передачі права на земельну ділянку.

Посилання позивача на факт поділу відповідачем земельної ділянки в період спору між сторонами в іншій судовій справі № 908/2503/18 місцевий господарський суд вважає доказом вчинення відповідачем дій щодо поділу чи передачі права на земельну ділянку, щодо якої виник спір у даній справі, оскільки правовідносини сторін у справі № 908/2503/18 виникли щодо іншої земельної ділянки, іншого договору оренди землі та інших сторін.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Вільнянськ» звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 у справі № 908/1310/19 та ухвалити рішення про задоволення заяви про забезпечення позову у даній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що викладені в оскаржуваній ухвалі висновки місцевого господарського суду, здійснені без урахування норм матеріального права, які передбачають можливість відповідача скасувати державну реєстрацію спірної земельної ділянки, шляхом її поділу з присвоєнням нових кадастрових номерів, внаслідок чого позивач позбавиться можливості захисту своїх прав, оскільки діючим законодавством не передбачено відновлення вже скасованої державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Скаржник зазначає, що станом на 10.07.2019 згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради на підставі листа Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за номером 32-8-0.1-1963/2-19 від 16.04.2019 було скасовано право оренди Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільнянськ» на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 48,2524 га, кадастровий номер :01:002:0019.

Скаржник посилається на те, що на даний час існують об`єктивні підстави того, що відповідач вчинить дії, направлені на здійснення поділу земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 56 Закону України «Про землеустрій», яка визначає вид та склад технічної документації із землеустрою щодо поділу чи об`єднання земельних ділянок (чим змінить предмет договору шляхом скасування існуючого кадастрового номера і присвоєння нових кадастрових номерів) та в подальшому здійснить їх передачу у власність (як розпорядник) іншим ним самостійно визначеним особам, без врахування існування в суді спору, що, в свою чергу унеможливить прийняття судом рішення про задоволення позову (у разі наявності таких підстав для його прийняття).

Вчинення відповідачем вищевикладених дій, на думку позивача, унеможливить задоволення судом позову про поновлення договору оренди землі від 03.02.2009 щодо земельної ділянки площею 48,2524 га кадастровий номер :01:002:0019 або виконання рішення суду у разі задоволення позову.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області відзив на апеляційну скаргу не надало.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2019 колегією суддів у складі головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач), суддів Білецької Л.М., Верхогляд Т.А. відкрито провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільнянськ» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 у справі № 908/1310/19.

У судовому засіданні 25.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Вільнянськ» звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання поновленим договору оренди землі від 03.02.2009, що зареєстрований ЗРФ Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.02.2009 за № 15, на той самий строк і на тих самих умовах шляхом укладення додаткової угоди.

Позов мотивований відмовою орендодавця Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області у поновленні орендарю договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах відповідно до частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Вільнянськ» звернувся до Господарського суду Запорізької області із вищенаведеною заявою про забезпечення позову із наведених у пункті першому цієї постанови підстав, однак місцевий господарський суд відмовив у її задоволенні, що і стало підставою звернення з апеляційною скаргою.

6. Мотиви з яких суд апеляційної інстанції не погоджується з ухвалою суду.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи вчиняти певні дії (займатися певною діяльністю), а тому суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета позову, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спор; фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Позивачем оспорюється відмова відповідача в поновленні договору оренди земельної ділянки, а предметом позову є встановлення права позивача щодо поновлення такого договору. Отже, об`єктом спірних правовідносин у цій справі є речове право оренди на земельну ділянку.

Апеляційний господарський суд зазначає, що в межах своїх дискреційних повноважень Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, яке здійснює розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, має право передавати їх в оренду, зокрема, і шляхом проведення аукціону, формувати земельні ділянки, здійснювати їх об`єднання та поділ, передавати у власність та вчиняти інші розпорядчі дії щодо землі, зокрема і спірної земельної ділянки. Вказані повноваження відповідача визначені Земельним кодексом України, Законами України «Про державний земельний кадастр», «Про землеустрій».

Матеріалами справи (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.07.2019 (а.с. 93) підтверджується, що Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області вчинило дії щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна про припинення речового права позивача, незважаючи на наявність спору в суді.

Апеляційний господарський суд погоджується зі скаржником, що закон не зобов`язує Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області повідомляти позивача, як орендаря, про намір вчинити будь-які дії із спірною земельною ділянками або про факти вчинення таких дій.

Тобто, має місце існування обставин, обґрунтовані припущення, відповідно до яких здійснення відповідачем під час вирішення даного спору у господарському суді дій із спірною земельною ділянкою, фактично порушить принцип ефективного судового захисту прав і інтересів позивача в обраний ним спосіб в межах даного спору, адже зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав звертатися до набувачів речових прав на цю земельну ділянку з інших підстав.

Поділ чи об`єднання земельної ділянки призведе до припинення цієї земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, що також унеможливить ефективний спосіб захисту у даній справі.

З метою збереження стану справ з цим майном та можливості у майбутньому використання ефективного захисту порушеного права в межах однієї справи, враховуючи реєстраційні дії про припинення прав на це майно, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що зазначені позивачем заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу включати земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 48,2524 га кадастровий номер: :01:003:0019 до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на неї на конкурентних засадах (земельних торгах) і заборони вносити до Державного земельного кадастру будь-яку інформацію щодо поділу чи об`єднання цієї земельної ділянки є належними та адекватними суті спору, не суперечать вищенаведеним положенням процесуального закону, тому апеляційний господарський суд не погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у цій частині.

Вимогу заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу видавати будь-які накази організаційно-розпорядчого характеру щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 48,2524 га кадастровий номер :01:002:0019 апеляційний господарський суд вважає такою, що не відповідає предмету спору і способу обраного позивачем захисту свого права, оскільки в межах своїх повноважень Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області має право видавати накази організаційно-розпорядчого характеру.

Позивач в своїй заяві не конкретизує, які саме накази щодо спірної земельної ділянки суд повинен заборонити видавати відповідачу, а зазначає «будь-які». Втім, такі накази можуть і не стосуватися предмету спору поновлення права оренди.

Також апеляційний суд зазначає, що забезпечення позову шляхом заборони відповідачу включати земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 48,2524 га кадастровий номер :01:002:0019 до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на неї на конкурентних засадах (земельних торгах) та внесення до Державного земельного кадастру будь-якої інформації щодо поділу чи об`єднання цієї земельної ділянки включає в себе і етап видання наказів організаційно-розпорядчого характеру саме з цих питань.

За таких обставин апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у забезпеченні позову шляхом заборони відповідачу видавати будь-які накази організаційно-розпорядчого характеру щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 48,2524 га кадастровий номер :01:002:0019.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Частиною першою статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, наявні передбачені положеннями статті 277 Господарського процесуального кодексу України підстави для часткового касування ухвали місцевого господарського суду і прийняття постанови про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 129, 136, 137, 140, 269, 271, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільнянськ» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 у справі № 908/1310/19 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.07.2019 у справі № 908/1310/19 скасувати і постановити нову.

Заяву Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільнянськ» про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Запорізькій області до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 908/1310/19 вчиняти щодо земельної ділянки площею 48,2524 га, кадастровий номер :01:002:0019 наступні дії:

- включати земельну ділянку площею 48,2524 га, кадастровий номер :01:002:0019 до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на неї на конкурентних засадах (земельних торгах);

- вносити до Державного земельного кадастру будь-яку інформацію щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки площею 48,2524 га, кадастровий номер :01:002:0019;

В іншій частині заяви відмовити.

Стягнути з Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095, ) на користь Сільськогосподарський виробничий кооператив «Вільнянськ» (вул. Пушкіна, 13-а, м. Вільнянськ, Вільнянського району, Запорізької області, 70002, ) 1280,66 грн витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити Господарському суду Запорізької області.

Згідно із частиною 1 статті 144 Господарського процесуального кодексу України постанова є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її прийняття незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Стягувач: Сільськогосподарський виробничий кооператив «Вільнянськ» (вул. Пушкіна, 13-а, м. Вільнянськ, Вільнянського району, Запорізької області, 70002, ).

Боржник: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095, ).

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30.09.2019

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді Л.М. Білецька

Т.А. Верхогляд