РІШЕННЯ

м. Київ

03.10.2019Справа № 910/9007/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання І.Філон, розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу №910/9007/19

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВИШУКУВАЛЬНО-ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ «ТРАНСБУД ТЕХНОЛОДЖІ» (49008, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Чечелівський район, ВУЛИЦЯ ТЕАТРАЛЬНА, будинок 2, офіс 407, код 42098258)

до ДЕРЖАВНОГО ПРОФЕСІЙНО-ТЕХНІЧНОГО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «МІЖРЕГІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР ЮВЕЛІРНОГО МИСТЕЦТВА М.КИЄВА» (03134, м.Київ, ВУЛИЦЯ СІМ'Ї СОСНІНИХ, будинок 13, код 02544336)

про стягнення 298202,25 грн,

за участю представників:

позивача, Яценко С.А., адвокат, ордер серія КВ№787496 від 26.09.2019;

Момот В.Л., диреткор

відповідача, Авраменко О.О., на підставі статуту;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10.07.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Вишукувально-інжинірингова компанія «Трансбуд Технолоджі» (далі - Товариство) до державного професійно-технічного навчального закладу «Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва м. Києва»(далі - Заклад) про стягнення заборгованості за договором від 04.03.2019 №10 у сумі 298 202,25 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.07.2019 позовну заяву Центра залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

26.07.2019 позивачем подано суду документи на виконання ухвали суду від 12.07.2019.

Ухвалою суду від 01.08.2019 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; підготовче засідання призначено на 21.08.19.

12.08.2019 до суду надійшло клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому заявник посилається на відсутність можливості приїхати у вказане засідання.

13.08.2019 від Закладу надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 13.08.2019 у задоволенні клопотання представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВИШУКУВАЛЬНО-ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ «ТРАНСБУД ТЕХНОЛОДЖІ» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

У підготовче засідання 21.08.2019 з'явився представник відповідача; позивач у засідання не з'явився.

Ухвалою суду від 21.08.2019 підготовче засідання відкладено на 11.09.2019.

23.08.2019 від Товариства до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

28.08.2019 від Закладу надійшли заперечення на відповідь на відзив до позовної заяви.

11.09.2019 позивач подав суду клопотання про залучення до матеріалів справи доказів на підтвердження понесених позивачем додаткових судових витрат на професійну правничу допомогу та про їх стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Представники позивача та відповідача у підготовчому засіданні 11.09.2019 повідомили суд про те, що заяв і клопотань не мають, ними вчинені всі дії передбачені у підготовчому провадженні, в зв'язку з чим просили суд розглянути справу по суті.

Ухвалою суду від 11.09.2019 закрито підготовче провадження; призначено справу №910/1518/18 до судового розгляду по суті на 25.09.2019.

Судове засідання, призначене на 25.09.2019 не відбулось.

Ухвалою суду від 26.09.2019 призначено до судового розгляду по суті на 03.10.2019.

Суд, заслухавши у судовому засіданні вступне слово представники позивача і відповідача, з'ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

У судовому засіданні 03.10.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив до нього, пояснення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

04.03.2019 Товариством (виконавець) та Закладом(замовник) укладено Договір № , за яким виконавець зобов'язується провести за завданням Замовника технічне обстеження, розробку проектно-кошторисної документації по об'єкту: «Капітальний ремонт фасаду, цоколю та відмостки Державного професійно-технічного навчального закладу «Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва м. Києва» за адресою: м. Київ, вул.. Сім'ї Сосніних, 13 Святошинський район», а Замовник зобов'язується їх прийняти та оплатити на умовах, визначених цим договором.(пункт 1.1 Договору)

Термін завершення усіх робіт за цим Договором - 60 календарних днів з моменту укладення Договору. (пункт 2.2 Договору)

Відповідно до пункту 5.1 Договору вартість послуг, що є предметом цього Договору визначається відповідно до Протоколу до погодження договірної ціни і становить 298 202,25 грн.

У відповідності до пунктів 6.1 та 6.3 Договору сторони визначили, що виконавець відповідає перед Замовником за порушення цього Договору, якщо не доведе, що порушення договору сталось не з його вини. За прострочення надання результатів послуг Виконавець зобов'язується сплатити на користь Замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми договору.

Вказаний Договір набуває чинності з моменту його укладення.

04.03.2019 сторонами було підписано Додаток 1 до Договору із переліком необхідних вихідних даних, пред'явлених замовником.

Додатком № 2 до Договору сторони погодили Завдання на надання послуг від 04.03.2019;

У Додатку № 3 сторони погодили зведений кошторис на проектні і вишукувальні роботи на суму 298 202,25 грн;

Крім того, сторони погодили кошториси, відображені у Додатках до основного Договору.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений гербовими печатками.

Договір укладався на підставі тендеру, не оспорений та в установленому порядку не визнаний недійсним.

09.04.2019 Товариство направило на адресу Закладу лист №09-04/04-2019 із затвердженням показників кошторисної вартості будівництва.

11.04.2019 Товариство направило на адресу Закладу лист №03-11/04-2019 щодо протоколу узгодження цін на матеріальні ресурси у двох варіантах.

Листом від 11.04.2019 № 063/23-274 Заклад направив лист Товариству із проханнями припинити надання послуг по укладеному Договору з 12.04.2019 у зв'язку з неприпустимим та недоцільним застосуванням матеріалів і ціни на матеріальні ресурси на загальну суму 6 846 385,00 грн. Також, Заклад повідомив про готовність продовження виконання зобов'язань у разі коригування ціни до 3 322 200,00 грн.

Листом від 06.05.2019 Заклад повідомив Товариства на порушення останнім термінів Договору, вказуючи на необхідність завершення робіт за 60 календарних днів.

Заклад повідомив про розірвання Договору з 06.05.2019 у зв'язку з істотним порушенням зобов'язань виконавцем.

Товариство листом від 11.03.2019 № 03-11/06-2019 повідомлено про виконання умов договору та технічного завдання.

Листом від 11.06.2019 № 02-11/06-2019 Товариство повідомило Заклад щодо заходів енергоефективності по проекту «Капітальний ремонт фасаду, цоколю та відмостки Державного професійно-технічного навчального закладу «Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва м. Києва» за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї Сосніних, 13 Святошинський район».

В засіданні директор позивача пояснив, що у зв'язку із бездіяльінстю замовника щодо затвердження показників кошторисної вартості будівництва не мав змоги одержати звіт, натомість одержав оцінку.

Заклад повідомивши про розірвання Договору, провів новий тендер та уклав ідентичний Договір з іншим виконавцем.

Директор відповідача пояснила, що до укладення договору з позивачем вартість капітального ремонту фасаду, яка має бути обмежена певною сумою не визначалась, оскільки не було відомо доведений бюджетом розмір фінансування, в свою чергу другий тендер містив таке застереження.

Також відповідач зазначив, що одержані результати роботи позивача залишив у себе і не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки ( ч. 1 ст. 11 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст.882 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником (ч.1 ).

Підрядник зобов'язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника (ч.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових (досліджувальних) робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові (досліджувальні), обумовлені договором проектні роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Аналогічні вимоги щодо змісту договору підряду на проведення проектних та пошукових (досліджувальних) робіт містить і ст. 324 ГК України.

Згідно із ч. 1 ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації.

Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

За приписами ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання…

Згідно п. 2.2 ДБН А.2.2-3-2004 Проектування "Склад, порядок розроблення, узгодження та затвердження проектної документації для будівництва", затверджених наказом Держбуду України N 8 від 20.01.2004 р., проектування об'єктів здійснюється з дотриманням законодавства України на підставі вихідних даних. Вихідні данні для виконання проектних робіт на відповідній стадії замовник зобов'язаний надати до початку виконання проектно-пошукових робіт. До складу вихідних даних входять: архітектурно-планувальне завдання (АПЗ); технічні умови відносно інженерного забезпечення об'єкту (ТУ); завдання на проектування згідно додатку Д; інші вихідні дані згідно додатку Г.

Крім того, ч. 2 ст. 887 ЦК України визначено, до договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Первісно не прийнявши результат робіт відповідач визначив невідповідність ціни порівняно з доведеним бюджетним фінансуванням.

У подальшому, не затвердивши для можливості отримання Звіту з можливістю експертним шляхом коригування такої ціни, а отже допустив прострочення.

На підтвердження показників своєї роботи позивач вимушений був одержати експертну оцінку, замість експертного звіту та , як наслідок простроченням подати його замовнику.

Суд зауважує, що замовник не відмовився від наданих результатів і не повернув їх з мотивованими поясненнями.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказав, що після укладення Договору з позивачем ним отримано доведене бюджетне фінансування, проте позивач його не сприйняв і надав розрахунки значно вищі за бюджет, а у подальшому прострочив надання результатів.

Проте, господарський суд вважає, що замовник не довів виконання ним своїх зобов'язань за Договором належним чином, адже, як уже зазначалось раніше, згідно із ч. 1 ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації.

Відповідач не надав суду доказів своєчасної передачі виконавцю вихідних даних щодо необхідної кінцевої ціни, у строки, передбачені умовами договору.

Згідно зі ст. 611 зазначеного Кодексу, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Підстави для реалізації замовником права на односторонню відмову від договору підряду визначено частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України.

Виходячи з положень частини 3 ст. 651 ЦК, до способів розірвання договору за волею сторін (сторони) варто віднести і його припинення внаслідок відмови сторони. Тобто, припинення договірного зобов'язання шляхом вчинення одностороннього правочину у випадках, передбачених договором або законом. Йдеться про виключення з загального правила про незмінність та обов'язковість договору (ст. 629 ЦК). Така одностороння відмова може бути пов'язана, зокрема, з порушенням договору другою стороною.

Договір може припинятися внаслідок односторонньої відмови сторони також як спеціальний наслідок порушення договірного зобов'язання. В цьому разі право на вчинення правоприпиняючого одностороннього правочину залежить від дій (бездіяльності) другої сторони договору.

Загальними підставами є відмова кредитора від прийняття виконання (а по суті, від самого договірного зобов'язання) при простроченні боржника (ч. 3 ст. 612 ЦК).

Відповідно до приписів ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач допустив прострочення, а отже не міг відмовитися від договору, але вважаючи договір розірваним відмовився від зобов'язань.

За таких умов, суд вважає доведеним факт належного виконання робіт виконавцем, позивачем у справі, та безпідставною відмовою відповідача врегулювати виниклі в процесі виконання договору відносини у зв'язку із зміною істотних обставин, а саме очікуваною вартістю, яка не була виначена ні під час тендеру, ні при укладанні договору, у виникла за збігом третини терміну встановленого для виконання, а отже позовну вимогу про стягнення заборгованості у сумі 298202,25 грн. з Закладу слід визнати обґрунтованою і доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

В свою чергу, відповідач безпідставно вважав договір розірваним, оскільки допустивши прострочення подання вихідних даних і у подальшому не усунувши такого прострочення шляхом змін в договорі чи коригування очікуваної вартості в ході виконання експертного звіту.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Що ж до решти доводів і аргументів позивача, які викладені у заявах по суті справи і поясненнях, то слід вказати таке.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів відповідача та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки до яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, виходячи з заявлених вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, а також засад змагальності судового процесу, суд дійшов висновку, що позивачем доведено порушення його права на отримання оплати за виконані роботи, а відповідачем не спротсовано позову, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВИШУКУВАЛЬНО-ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ «ТРАНСБУД ТЕХНОЛОДЖІ» до ДЕРЖАВНОГО ПРОФЕСІЙНО-ТЕХНІЧНОГО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «МІЖРЕГІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР ЮВЕЛІРНОГО МИСТЕЦТВА М.КИЄВА» про стягнення 298 202,25 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПРОФЕСІЙНО-ТЕХНІЧНОГО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «МІЖРЕГІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР ЮВЕЛІРНОГО МИСТЕЦТВА М.КИЄВА» (03134, м.Київ, ВУЛИЦЯ СІМ'Ї СОСНІНИХ, будинок 13, код 02544336) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВИШУКУВАЛЬНО-ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ «ТРАНСБУД ТЕХНОЛОДЖІ» (49008, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Чечелівський район, ВУЛИЦЯ ТЕАТРАЛЬНА, будинок 2, офіс 407, код 42098258) заборгованість у розмірі 298 202,25 (двісті дев'яносто вісім тисяч двісті дві) грн та 4 751,25 (чотири тисячі сімсот п'ятдесят одну) грн судового збору; всього сягнути 302 953,50 (триста дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят три) гривні.

3. Розподіл судових витрат з оплати праової допомоги провести в судовоум засіданні після надання доказів.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

повне рішення складено 04.10.2019

Суддя І.Д. Курдельчук