ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2019 р. Справа №914/107/16

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Зварич О.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Кіри М.С.

розглянув матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Танк Транс" б/н від 02.07.2019 (вх. № 01-05/2488/19 від 03.07.2019)

на рішення Господарського суду Львівської області від 11.06.2019 (суддя Петрашко М.М., повний текст складено 21.06.2019)

у справі № 914/107/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства (далі АТ) "Дельта Банк", м. Київ

до відповідача: ТОВ "Танк Транс", м. Городок, Львівська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про визнання недійсним одностороннього правочину: заяви ТзОВ "Танк Транс" від 27.02.2015р. про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог

за участю представників:

від позивача: Соботник Р.В. - адвокат (довіреність від 01.01.2019);

від відповідача: Дудяк Р.А. - адвокат (ордер 1003638 серії ВС від 17.09.2019);

від третьої особи: Басій К.С. - адвокат (довіреність від 09.11.2018 №27-22406/18).

1.Розгляд справи.

Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України не заявлялось.

Судове засідання фіксувалось за допомогою технічних засобів відео - та звукозапису, згідно з ст.ст. 197, 222 ГПК України.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2019 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді - доповідача) Дубник О.П., суддів Зварич О.В. та Матущак О.І.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді члена колегії Матущака О.І., розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду № 620 від 29.07.2019 проведено автоматизовану заміну складу колегії суддів. Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2019 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді - доповідача) Дубник О.П., судді Зварич О.В. та Хабіб М.І.

Надалі у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Хабіб М.І. розпорядженням в.о. керівника апарату Західного апеляційного господарського суду № 893 від 17.09.2019 призначено проведення автоматизованої заміни складу колегії суддів для розгляду апеляційної скарги. Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2019 до складу колегії входять: головуючий суддя (суддя-доповідач) Дубник О.П., судді: Зварич О.В., Галушко Н.А.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Клопотань сторонами не заявлено.

3. Короткий зміст позовних вимог.

3.1. 31.12.2015 ПАТ "Дельта Банк" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ "Танк Транс" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання недійсним одностороннього правочину: заяви ТзОВ "Танк Транс" від 27.02.2015р. про:

припинення зобов`язань щодо сплати ТзОВ «Танк Транс» на користь ПАТ «Дельта Банк» суми заборгованості за кредитом за договором кредитної лінії №ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 року у розмірі 212725,36 євро (що за крос-курсом євро до долара США, обчисленого на підставі офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого НБУ на дату цієї заяви, складає еквівалент 240 741,29 доларів США);

припинення зобов`язань щодо сплати ТзОВ «Танк Транс» на користь ПАТ «Дельта Банк» суми заборгованості за кредитом за договором кредитної лінії №ВКЛ-20058880/11 від 29.05.2014 року у розмірі 5574332,94 гривень (що за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановлених НБУ на дату цієї заяви, складає еквівалент 200781,93 доларів США);

припинення зобов`язань щодо сплати ПАТ «Дельта Банк» на користь ТзОВ «Танк Транс» заборгованості за Договором №003-09508-06514 банківського вкладу (депозиту) « 8 років разом» від 06 травня 2014 року на загальну суму 441 523,22 доларів США (що станом на дату цієї заяви складає еквівалент суми 212725,36 євро та 5574332,94 гривень), внаслідок зарахування зазначених зустрічних однорідних вимог.

3.2. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що зобов`язання сторін за кредитними договорами та договором вкладу підлягають виконанню у різних валютах євро і гривня, та доларах США, відповідно такі вимоги не можна вважати однорідними з огляду на те, що євро та долар США, хоч і є грошовими коштами, але є різними валютами, які згідно з умовами вказаних договорів не є рівнозначними.

Також зазначає, що станом на момент направлення ПAT «Дельта Банк» заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідачем надано не було жодних доказів переходу до нього як нового кредитора, прав у зобов`язанні AT «Дельта Банк», а тому банк стверджує, що він мав право не виконувати свого обов`язку перед новим кредитором, відтак відсутні зустрічні вимоги строк виконання по яких настав. Також, відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував наявність у особи, що підписала дану заяву, відповідних повноважень на підписання такого правочину від імені відповідача. Крім того зазначає, що кошти на банківський вклад залучаються на зберігання та переходять лише в управління банку, а цими коштами володіє та розпоряджається саме клієнт, що виключає зустрічність зобов`язань між позивачем та відповідачем. У зв`язку з відступленням ОСОБА_1 права вимоги на частину вкладу за договором банківського вкладу на користь ТзОВ «Танк Транс», банк зобов`язаний ідентифікувати та верифікувати нового клієнта відповідно до вимог законодавства України. Однак, клієнт ( ОСОБА_1 ) не надав жодних розпоряджень банку та/або розрахункових документів клієнта, які б банк повинен виконати в передбачені договором банківського вкладу строки, тому банк мав право не виконувати свого обов`язку новому кредитору, а зустрічні вимоги, строк виконання яких настав, і, відповідно, можливість зарахування на підставі статті 601 ЦК України відсутні.

4.Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

4.1. Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.06.2019 задоволено позов.

Визнано недійсним односторонній правочин: заяву ТОВ Танк Транс від 27.02.2015р. про:

припинення зобов`язань щодо сплати ТОВ Танк Транс на користь ПАТ Дельта Банк суми заборгованості за кредитом за договором кредитної лінії №ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 року у розмірі 212725,36 євро (що за крос-курсом євро до долара CША, обчисленого на підставі офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого НБУ на дату цієї заяви, складає еквівалент 240 741,29 доларів США);

припинення зобов`язань щодо сплати ТОВ Танк Транс на користь ПАТ Дельта Банк суми заборгованості за кредитом за договором кредитної лінії №ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014 року у розмірі 5574332,94 гривень (що за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановлених НБУ на дату цієї заяви, складає еквівалент 200781,93 доларів США);

припинення зобов`язань щодо сплати ПАТ Дельта Банк на користь ТОВ Танк Транс заборгованості за Договором №003-09508-06514 банківського вкладу (депозиту) « 8 років разом» від 06.05.2014 року на загальну суму 441 523,22 доларів США (що станом на дату цієї заяви складає еквівалент суми 212725,36 євро та 5574332,94 гривень), внаслідок зарахування зазначених зустрічних однорідних вимог.

Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1218,00 грн.

4.2. Судом зроблено висновок про те, що у позивача виникло зобов`язання перед відповідачем на підставі його заяви від 20.02.2015р. про дострокове відкликання частини вкладу у сумі 441 523,22 доларів США та перерахування його на вказаний поточний рахунок, оскільки відповідач мав право розпоряджатися відступленою йому частиною грошових коштів за договором банківського вкладу (депозиту) від 06 травня 2014 року № 003-09508-06514 « 8 років разом». Враховуючи умови п.1.11 договору банківського вкладу, зі змінами внесеними згідно додаткового договору №1 від 06.05.2014, та вимогами банку про сплату заборгованості за договорами кредитної лінії, станом на 27.02.2015 строк виконання зустрічних вимог у сторін настав.

Суд звертає увагу позивача на те, що саме кредитор вправі обирати, на який саме його рахунок (рахунки) і в якому саме банку (банках) боржник має перерахувати кошти, бо власником своїх рахунків у банках є кредитор, а не боржник. Також, зазначає, що договори кредитної лінії, повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні, заяву про дострокове відкликання частини вкладу, заяву про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог підписано однією особою, а саме директором ТОВ «Танк Транс» Шпук А.Б.

Також суд першої інстанції на підставі правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.10.2018р. по справі №914/3217/16 дійшов висновку, що односторонній правочин: заява ТзОВ "Танк Транс" від 27.02.2015р. про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог суперечить актам чинного законодавства, застосованим судом при прийнятті рішення, адже зобов`язання сторін за договорами кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011р. та договором банківського вкладу (депозиту) підлягають виконанню у різних валютах - євро та доларах США відповідно, однак такі вимоги не можна вважати однорідними з огляду на те, що євро та долар США (хоч і є грошовими коштами) є різними валютами, які згідно з умовами вказаних договорів не є рівнозначними. Разом з тим, повернення кредиту за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014р. валютою - долар США по курсу НБУ умовами договору не передбачено. Водночас, грошова одиниця України - гривня та долар США також є різними, нерівнозначними платіжними засобами. Таким чином, оскільки зустрічні вимоги ТОВ Танк Транс і ПАТ Дельта Банк не є однорідними, зарахування таких зустрічних вимог за відповідним одностороннім правочином не відповідає чинному законодавству.

5. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

5.1. ТОВ "Танк Транс" не погоджується з ухваленим рішенням суду, вважає його прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: ст.ст. 177, 179, 184, 192, 193, 203, 215, 217, 509, 526, 601 ЦК України, ст. 203 ГК України, наполягає на застосуванні норм ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Не погоджується із застосуванням місцевим господарським судом правових висновків, викладених у постанові ВП ВС від 30.10.2018 по справі № 914/3217/16, оскільки вважає суперечливими його висновки, викладені у п.п. 50, 61, 71 цієї постанови. Натомість вважає доцільним застосування правових висновків, викладених у постановах ВС від 16.05.2018 по справі №910/13547/17, ВП ВС від 30.05.2018 по справі № 750/8676/15цс відповідно до яких гроші як предмет задоволення майнової вимоги мають ознаку замінності, абсолютної еквівалентності та інші властивості, що дозволяють проводити обмін та інші грошові операції; курсові різниці визначаються за монетарними статтями балансу.

Апелянт зазначає також, що суд не врахував те, що вираження грошового зобов`язання у різних валютах та відповідний валютний курс, що є виразом ціни грошової одиниці однієї країни у грошових одиницях, не змінюють самої по суті грошового зобов`язання. Суд не взяв до відома п.26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до якого при вирішенні питання щодо правомірності зарахування однорідних вимог згідно з ст. 601 ЦК України, коли зустрічні вимоги виражені в різних валютах, слід виходити з того, що такі вимоги є однорідними, відповідно таке зарахування може проводитись за курсом, визначеним сторонами у договорі, а якщо така домовленість відсутня за офіційним курсом, встановленим Національним банком України.

Також, вважає, що правові висновки ВП ВС, викладені у постанові від 30.10.2018р. по справі №914/3217/16 не можуть бути застосовані щодо заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.02.2015 по кредитному договору №ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014, оскільки п. 3.2.6.2 цього договору встановлено порядок конвертації іноземних валют у випадку відмінності валюти коштів. Зазначає, що заява про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.02.2015 могла бути визнана судом недійсною частково, дише щодо договору кредитної лінії №ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 у розмірі 212725,36 євро.

Апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю, судовий збір за подання апеляційної скарги стягнути з позивача.

5.2. ПАТ Дельта Банк у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що судом правомірно враховано правові висновки, викладені у постанові ВП ВС від 30.10.2018р. по справі №914/3217/16 та відповідно до вимог ч.5 ст.13, п.1.ч. 2 ст.45 Закону України Про судоустрій та статус суддів і ч.4 ст. 236 ГПК України. Звертає увагу суду на те, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова ВП ВС від 30.01.2019 у справі №755/10947/17), тому не заслуговують уваги наведені апелянтом правові висновки ВС та ВП ВС в зазначених ним постановах. Зазначає, що правові висновки постанов пленумів спеціалізованих судів мають рекомендаційний характер для врахування судом, а правові висновки Великої Палати Верховного Суду є обов`язкові для врахування судом.

Стверджує, що доводи відповідача про спірність п. 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018р. по справі №914/3217/16 зводяться до незгоди та власного тлумаченням чинного законодавства. Також зазначає, що висновки, викладені у п. 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018р. по справі №914/3217/16 були взяті до уваги у постановах ВС від 19.12.2018 по справі №761/4025/17, від 18.02.2019 по справі №910/21449/17, від 20.02.2019 по справі №914/261/18, від 06.03.2019 по справі №914/260/18. Крім того, вважає, що у апеляційного суду є усі підстави для виходу за межі апеляційної скарги та зміни мотивувальної частини оскаржуваного рішення з тих підстав, що поточні рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів, а можливості зміни власника рахунка не передбачено Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, зокрема депозит був відкритий на ім`я ОСОБА_1 в доларах США, який в свою чергу 03.08.2014 уклав з відповідачем договір відступлення права вимоги, відтак у відповідача не виникло грошових вимог до банку. Тому банк був позбавлений можливості виконувати розпорядження ТОВ Танк Транс за поточним рахунком, власник яких є ОСОБА_1 , внаслідок чого у ТОВ Танк Транс не виникло грошових вимог до банку щодо коштів на рахунку. Також зазначає, що ні станом на день укладення договору відступлення права вимоги 03.08.2014, ні у подальшому жодних платіжних доручень або будь-яких інших розпоряджень щодо коштів на рахунку зі сторони ОСОБА_1 як власника рахунку банку не було виставлено. Просить суд апеляційну скаргу ТОВ Танк Транс залишити без задоволення.

5.3. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у своїх поясненнях (вих. №27-12880/19 вх.№01-04/4776/19) заперечив проти задоволення апеляційної скарги з тих же підстав, що і ПАТ Дельта Банк.

6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

09.06.2011р. між ПАТ Дельта Банк (кредитор) та ТОВ Танк Транс (позичальник) укладено договір кредитної лінії №ВКЛ-2005880, відповідно до п.1.1. якого, кредитор зобов`язується надавати позичальнику грошові кошти, надалі за текстом «кредит», у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (а.с.11-13, том 1).

Згідно п.1.1.1. кредитного договору, з врахуванням додаткових договорів до нього, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо «транш», а у сукупності транші», на умовах визначених цим договором в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 36333314,10 євро, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 20.01.2015р., на умовах визначених цим договором.

06.02.2015р. ПАТ Дельта Банк направив на адресу ТОВ Танк Транс претензію на суму 36834160,99 євро, з яких: сума заборгованості за кредитом складає 36333314,10 євро, сума заборгованості за нарахованими процентами - 430027,17 євро, сума заборгованості за простроченими процентами до 31 дня - 70819,72 євро, у якій повідомив що у разі несплати зазнакченої заборгованості у тридцятиденний строк, кредитор розпочне процедуру звернення стягнення на предмети іпотеки (застави) згідно іпотечного договору №ВКЛ-2005880/S-2 від 10 квітня 2013 року, договору застави товарів в обороті №ВКЛ-2005880/S-1 від 09 червня 2011 року, договору застави корпоративних прав №ВКЛ-2005880/S-2 (частки в статутному капіталі) від 30 серпня 2013 року, договору застави майнових прав №ВКЛ-2005880/S3 від 29 травня 2014 року, договору застави майнових прав №ВКЛ-2005880/S4 від 12 вересня 2014 року шляхом звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису на договорах іпотеки (застави) або до суду з позовною вимогою про звернення стягнення на майно, що є предметом договорів іпотеки (застави).

Між ПАТ Дельта Банк та ТОВ Танк Транс 29.05.2014 року також укладено договір кредитної лінії №ВКЛ-20058880/11 від 29.05.2014 року, відповідно до п.1.1. якого кредитор зобов`язується надавати позичальнику грошові кошти, надалі за текстом «кредит», у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. (а.с.14-16, том 1).

Згідно п.1.1.1. кредитного договору, з врахуванням додаткових договорів до нього, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо «транш», а у сукупності транші», на умовах визначених цим договором в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 206000000 грн., з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 20.01.2015р.

06.02.2015р. ПАТ Дельта Банк відправив на адресу ТОВ Танк Транс претензію на суму 203461956,03 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 193864169,96 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами 2868127,44 грн., сума заборгованості за простроченими процентами до 31 дня - 6729658,63 грн, у якій повідомив що у разі несплати ТОВ Танк Транс зазначеної заборгованості у тридцятиденний строк, кредитор розпочне процедуру звернення стягнення на предмети застави згідно договору застави майнових прав №ВКЛ-2005880/11/S1 від 29 травня 2014 року, договору застави майнових прав №ВКЛ- 2005880/11/S2 від 17 червня 2014 року, договору застави майнових прав №ВКЛ-2005880/11/S3 від 12 вересня 2014 року шляхом звернення до суду з позовною вимогою про звернення стягнення на майно, що є предметом договорів застави.

Відповідно до пунктів 3.2.6, 3.2.6.2 кредитних договорів, кредитор (банк) має право здійснювати договірне списання з будь-якого та поточного рахунку позичальника, відкритого в АТ Дельта Банк , грошових коштів по мірі їх надходження, для погашення існуючої заборгованості позичальника за кредитом. При цьому з метою здійснення кредитором права договірного списання, позивальник доручає кредитору, а кредитор має право списувати кошти в сумі та валюті з будь-якого рахунку позичальника в національній та/або іноземній валюті, відкритого в АТ Дельта Банк, в наступному порядку, зокрема, у випадку, якщо валюта коштів, списаних кредитором з будь-якого рахунку позичальника, відкритого у АТ Дельта Банк не співпадає з валютою фактичної заборгованості позичальника за договором в сумі коштів у іншій валюті, еквівалентній сумі коштів у валюті фактичної заборгованості позичальника за цим договором і витрат кредитора (комісій, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування тощо), які пов`язані з купівлею/продажем/обміну (конвертацією) валюти. При цьому, для погашення такої заборгованості позичальник доручає кредитору здійснювати від імені та за рахунок позичальника купівлю/продаж/обмін (конвертацію) іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України (далі - МВРУ) та/або її обмін на Міжнародному валютному ринку (далі - МВР) за поточним курсом, що склався на МВРУ та/або МВР за цією операцією на дату купівлі/продажу/обміну іноземної валюти, з обов`язковим зарахуванням купленої/обміняної валюти або коштів, одержаних від продажу валюти, на поточний рахунок позичальника за відповідною валютою. При цьому курс купівлі/продажу/обміну (конвертації) кредитором іноземної валюти на МВРУ та/або МВР та порядок його визначення з метою виконання вищезазначеного доручення позичальника вважаються такими, що узгоджені останнім.

03.08.2014р. між ТОВ Танк Транс, як новим кредитором, та ОСОБА_1 , як первісним кредитором, укладено договір відступлення прав вимоги за договором банківського вкладу. (а.с. 57-59, том 1).

Відповідно до положень договору відступлення прав вимоги, первісний кредитор ( ОСОБА_1 ) відступає новому кредитору (ТОВ Танк Транс ) право вимоги від боржника (ПАТ Дельта Банк ) виплати частини вкладу за договором №003-09508-06514 банківського вкладу (депозиту) « 8 років разом» у доларах США від 06 травня 2014 року у розмірі 441 523,22 долари США .

Відповідно до п.1.11. договору банківського вкладу, зі змінами внесеними згідно додаткового договору № 1 від 06.05.2014р. (а.с.18 т.1), протягом строку залучення вкладу допускається відкликання вкладником частини вкладу шляхом виплати готівкою з каси банку відповідно до вимог чинного законодавства України або зарахування на поточний, картковий або вкладний (депозитний) рахунок вкладника, відкритого в установі банку, на підставі письмової заяви вкладника або письмово укладеної додаткової угоди до цього договору. У цьому випадку нарахування процентів за вкладом відбувається за процентною ставкою, визначеною у п.1.4. договору. Вкладник зобов`язується повідомляти про таке часткове відкликання суми вкладу не менш ніж за 3 банківських днів до очікуваної дати відкликання частини вкладу.

20.02.2015р. на виконання п.3.2. договору відступлення прав вимоги за договором банківського вкладу від 03.08.2014р., ТзОВ Танк Транс (новий кредитор) і ОСОБА_1 (первісний кредитор), відправили боржнику ПАТ Дельта Банк - повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні (а.с.114 том 2).

20.02.2015р. ТзОВ Танк Транс направив ПАТ Дельта Банк заяву про дострокове відкликання частини вкладу за договором №003-09508-06514 банківського вкладу (депозиту) « 8 років разом» у доларах США від 06 травня 2014 року в сумі 441523,22 долари США шляхом перерахування згаданої суми протягом трьох банківських днів на банківський рахунок ТзОВ Танк Транс в ПАТ АКБ Львів (а.с. 115 том 2).

27.02.2015р. ТзОВ Танк Транс направив ПАТ Дельта Банк заяву про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог відповідно до якої відповідач заявив про:

припинення зобов`язань щодо сплати ТзОВ «Танк Транс» на користь ПАТ «Дельта Банк» суми заборгованості за кредитом за договором кредитної лінії №ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 року у розмірі 212725,36 євро (що за крос-курсом євро до долара США, обчисленого на підставі офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого НБУ на дату цієї заяви, складає еквівалент 240 741,29 доларів США);

припинення зобов`язань щодо сплати ТзОВ «Танк Транс» на користь ПАТ «Дельта Банк» суми заборгованості за кредитом за договором кредитної лінії №ВКЛ-20058880/11 від 29.05.2014 року у розмірі 5574332,94 гривень (що за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановлених НБУ на дату цієї заяви, складає еквівалент 200781,93 доларів США);

припинення зобов`язань щодо сплати ПАТ «Дельта Банк» на користь ТзОВ «Танк Транс» заборгованості за Договором №003-09508-06514 банківського вкладу (депозиту) « 8 років разом» від 06 травня 2014 року на загальну суму 441 523,22 доларів США (що станом на дату цієї заяви складає еквівалент суми 212725,36 євро та 5574332,94 гривень), внаслідок зарахування зазначених зустрічних однорідних вимог (а.с.10, том 1).

Встановлені вище судами обставини справи не заперечуються учасниками спору.

ПАТ Дельта Банк вважає заяву від 27.02.2015 про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог такою, що суперечить вимогам законодавства.

Також встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вимоги за договором кредитної лінії №ВКЛ-2005880 від 09.06.2011 року виражені в євро, вимоги за договором кредитної лінії №ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014 року виражені в гривні, а вимоги за договором №003-09508-06514 банківського вкладу (депозиту) « 8 років разом» від 06 травня 2014 року, укладеного між АТ Дельта Банк та ОСОБА_1 в доларах США.

З матеріалів справи вбачається також, що 02 березня 2015 року постановою Правління НБУ №150 ПАТ Дельта Банк віднесено до категорії неплатоспроможних, на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51, яким розпочато процедуру виведення ПАТ Дельта Банк з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03 березня по 02 червня 2015 року. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 08 квітня 2015 року № 71 строк здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Дельта Банк продовжено до 02 жовтня 2015 року. 02 жовтня 2015 року на підставі постанови Правління НБУ № 664 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Дельта Банк виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення № 181 про початок процедури ліквідації ПАТ Дельта Банк з 05 жовтня 2015 року.

7. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Види банківських вкладів визначено ст.1060 ЦК України, за змістом частин першої та третьої якої договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом установленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом зі спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

Відповідно до ч.3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно з ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Статтею 2 Закону України Про банки і банківську діяльність визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Підстави заміни кредитора в зобов`язанні визначені ст.512 ЦК України, відповідно до п. 1 ч.1 якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора в зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що й правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1ст. 513, ст. 514 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому правовідносини, що виникають під час відкриття банками, їх відокремленими підрозділами, які здійснюють банківську діяльність від імені банку, та філіями іноземних банків в Україні поточних і вкладних (депозитних) рахунків у національній та іноземних валютах, зокрема, суб`єктам господарювання, фізичним особам, регулюються «Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», що затверджена постановою Правління НБУ №492 від 12.11.2013 року (зі змінами та доповненнями) (надалі Інструкцією № 492), відповідно до абзацу першого пункту 1.4 якої порядок відкриття банками рахунків клієнтів, використання коштів за ними і порядок їх закриття визначаються цією Інструкцією.

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції № 492 умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції.

За змістом пункту 1.8 Інструкції № 492 банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки, за договором рахунку умовного зберігання (ескроу) - рахунки умовного зберігання (ескроу), де вкладним (депозитним) рахунком є рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з моменту укладення договору відступлення права вимоги від 03 серпня 2014 року частина вимог ОСОБА_1 за договором банківського вкладу (депозиту) від 06 травня 2014 року № 003-09508-06514 8 років разом розміром 441 523,22 доларів США перейшла до ТОВ Танк Транс - у тому ж обсязі й на умовах, що існували на момент їх переходу.

Відтак, безпідставними є покликання позивача, що у нього не виникло зобов`язання перед відповідачем на підставі його заяви від 20.02.2015р. про дострокове відкликання частини вкладу у сумі 441 523,22 доларів США та перерахування його на вказаний поточний рахунок, оскільки відповідач мав право розпоряджатися відступленою йому частиною грошових коштів за договором банківського вкладу (депозиту) від 06 травня 2014 року № 003-09508-06514 8 років разом.

06.02.2015р. ПАТ Дельта Банк направив на адресу ТОВ Танк Транс претензію з вимогою у тридцятиденний строк погасити заборгованість, яка виникла на підставі договорів кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011р. та № ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014р.

Таким чином, суд першої інстанції, врахувавши умови п.1.11. договору банківського вкладу, зі змінами внесеними згідно додаткового договору № 1 від 06.05.2014р., та вимоги банку про сплату заборгованості за договорами кредитної лінії, дійшов вірного висновку про те, що станом на 27 лютого 2015 року строк виконання зустрічних вимог у сторін настав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом.

Згідно зі ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін.

Недопустимість зарахування зустрічних вимог визначено ст. 602 ЦК України, відповідно до положень якої не допускається зарахування зустрічних вимог про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Враховуючи зазначене, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо).

За змістом ст. 184 ЦК України річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою.

Відповідно до змісту договору кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011р., повернення кредиту здійснюється у валюті (євро), а згідно з договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014р. у грошовій одиниці України - гривні. Умовами виконання зобов`язань з повернення кредиту за цими договорами не передбачено отримання банком відповідних платежів у доларах США.

За договором банківського вкладу (депозиту) № 003-09508-060514 « 8 років разом» у доларах США сторони погодили, що внесення депозитного вкладу та нарахування банком процентів за фактичний період перебування відповідних коштів на рахунку здійснюється саме в доларах США. Відтак, і повернення (виплата) вкладу вкладнику за цим договором має здійснюватися банком у доларах США. (а.с.17,18 том 1).

У даній справі зобов`язання сторін за договорами кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011р. та договором банківського вкладу (депозиту) підлягають виконанню у різних валютах - євро та доларах США відповідно, однак такі вимоги не можна вважати однорідними з огляду на те, що євро та долар США (хоч і є грошовими коштами) є різними валютами, які згідно з умовами вказаних договорів не є рівнозначними.

Разом з тим, повернення кредиту за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014р. валютою - долар США по курсу НБУ умовами договору не передбачено. Водночас, грошова одиниця України - гривня та долар США також є різними, нерівнозначними платіжними засобами.

Таким чином, оскільки зустрічні вимоги ТОВ Танк Транс і ПАТ Дельта Банк не є однорідними, зарахування таких зустрічних вимог за відповідним одностороннім правочином не відповідає ст.601 ЦК України.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.10.2018 по справі № 914/3217/16 та ВС у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 27.08.2019 по справі № 914/260/18.

Щодо тверджень скаржника про те, що правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 30.10.2018 по справі № 914/3217/16 не стосується даних правовідносин, ці доводи є необгрунтованими з наступних підстав:

при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Аналогічна норма передбачена ч.ч. 5, 6 статті 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів, зокрема, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Частиною 2 статті 45 ГПК України передбачено, що Велика Палата Верховного Суду, зокрема: у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд не міг керуватись правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, зазначеною у постанові від 30.10.2018 у справі №914/3217/16 не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції у справі №914/107/16. Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про недійсним одностороннього правочину - заяви ТОВ Танк Транс від 27 лютого 2015 року про припинення його зобов`язань перед ПАТ Дельта Банк (сплати заборгованості за договорами кредитної лінії) шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог - частини заборгованості ПАТ Дельта Банк за договором банківського вкладу (депозиту).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального права. Скаржником не доведено наявності підстав, визначених ст. 277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги, таких підстав апеляційним судом не встановлено..

Отже, рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

8. Судові витрати.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 11.06.2019 року у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на ТзОВ "Танк Транс".

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 07.10.2019р. у зв язку з відпусткою судді Галушко Н.А.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Галушко Н.А.