УХВАЛА

м. Київ

02.10.2019Справа № 910/12472/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Максимець В.О., розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. по справі № 910/12472/18

за участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (попередня назва Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Автокапітал" про стягнення матеріальних збитків в розмірі 2 539 727,40 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі № 910/12472/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" 2 539 727 грн. 40 коп. - матеріальних збитків.

15 лютого 2019 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі № 910/12472/18 видано наказ.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) Приватне акціонерне товариство "Автокапітал" подало скаргу на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. по справі № 910/12472/18. У поданій скарзі боржник просить суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. щодо відкриття виконавчого провадження № 59229166;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про відкриття виконавчого провадження № 59229166 від 28.05.2019;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про арешт майна боржника № 59229166 від 28.05.2019;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про арешт коштів боржника № 59229166 від 29.05.2019;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про стягнення з боржника основної винагороди № 59229166 від 28.05.2019;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 59229166 від 30.05.2019.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 340 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що справу 27 лютого 2019 року скеровано до Північного апеляційного господарського суду, питання про прийняття до розгляду скарги приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. по справі № 910/12472/18, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 відкладено до повернення означеної справи з апеляційної інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі № 910/12472/18 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 скаргу приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на дії та рішення Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. призначено до розгляду на 08.07.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 05.07.2019 приватний виконавець Телявський А.М. подав заяви про закриття провадження за скаргою Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на дії та рішення приватного виконавця в частині визнання неправомірною та скасування постанови № 59229166 від 28.05.2019 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про стягнення з боржника основної винагороди та визнання неправомірною і скасування постанови № 59229166 від 30.05.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 08.07.2019 представник стягувача подав письмові пояснення на скаргу.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 08.07.2019 приватний виконавець Телявський А.М. подав письмові пояснення на скаргу.

У зв`язку з оскарженням відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 в касаційному порядку, судове засідання, призначене на 08.07.2019 не відбулося, оскільки справу № 910/12472/18 скеровано до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 25.07.2019 рішення Господарського суду міста Києва 22.01.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 змінено назву позивача з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 скаргу Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. призначено до розгляду на 24.09.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 24.09.2019 Приватне акціонерне товариство "Автокапітал" подало заяву про відвід судді Кирилюк Т.Ю. від розгляду скарги на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. по справі № 910/12472/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 заяву Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" про відвід судді від розгляду скарги на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" про відвід судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 скаргу Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. призначено до розгляду на 02.10.2019.

У судовому засіданні 02.10.2019 представник заявника подану скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Дослідивши матеріали скарги Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" та подані докази, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Право на судовий захист є конституційною гарантією, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Частиною першою статті 327 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.05.2019 стягувач звернувся до приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. від 28 травня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59229166 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.02.2019. Зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Крім того, постановлено, що до стягнення з боржника підлягає винагорода приватного виконавця у розмірі та порядку, встановленому статтею 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

На час вчинення оскаржених виконавчих процесуальних дій рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/12472/18 набрало законної сили. Відповідно до статті 129 1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання і відповідач не вправі заперечувати цей факт.

Крім того, визнання або оспорювання факту наявності у представника стягувача належних повноважень знаходиться у компетенції стягувача та державного виконавця. Боржник не може наявність власних сумнівів у цьому питанні зробити правовою підставою невиконання судового рішення, що набрало законної сили.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. від 28 травня 2019 року № 59229166 накладено арешт на все майно, що належить Приватному акціонерному товариству "Автокапітал" у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 2 835 605, 54 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. від 29 травня 2019 року № 59229166 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ПАТ "Автокапітал" у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 2 835 605, 54 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. від 30 травня 2019 року № 59229166 закінчено виконавче провадження при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі № 910/12472/18 на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Зважаючи на наведене та враховуючи, що боржником оскаржуються дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. щодо відкриття виконавчого провадження № 59229166, арешту майна та коштів боржника, суд дійшов висновку, що на момент прийняття до розгляду скарги відсутній предмет спору щодо розгляду скарги в означеній частині.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді справи, до відповідних процесуальних заяв, клопотань тощо учасників судового процесу мають застосовуватися положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічні питання інших розділів Господарського процесуального кодексу України, при вирішенні даної скарги слід застосувати приписи пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального України.

Зазначеною нормою процесуального права передбачено, що Господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження з розгляду скарги Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" в частині: визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про відкриття виконавчого провадження № 59229166 від 28.05.2019;

- визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про арешт майна боржника № 59229166 від 28.05.2019;

- визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про арешт коштів боржника № 59229166 від 29.05.2019 на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального України.

Що стосується вимог скарги в частині визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про стягнення з боржника основної винагороди № 59229166 від 28.05.2019, визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 59229166 від 30.05.2019, суд зазначає.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні. Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та у справі № 127/9870/16-ц (провадження N 14-166цс18).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що оскарження постанов приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди та стягнення з боржника витрат виконавчого провадження підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, скарга Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" в частині визнання неправомірною та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про стягнення з боржника основної винагороди № 59229166 від 28.05.2019 та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 59229166 від 30.05.2019 не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Таким чином, провадження у справі в означеній частині підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 231 Господарського процесуального кодексу України суд роз`яснює, що питання вирішення будь-яких спорів, пов`язаних з оскарженням рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу чинним законодавством віднесено до юрисдикції адміністративних судів України.

Згідно частини четвертої статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги в порядку статті 344Господарського процесуального кодексу України не здійснюється, оскільки нормами Закону України «Про судовий збір» не встановлено розміру ставки судового збору за звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, інших витрат пов`язаних з розглядом скарги учасниками судового процесу не заявлено.

Керуючись статтями 231, 234, 339, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження з розгляду скарги Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального України в частині:

- визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. щодо відкриття виконавчого провадження № 59229166;

- визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про відкриття виконавчого провадження № 59229166 від 28.05.2019;

- визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про арешт майна боржника № 59229166 від 28.05.2019;

- визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про арешт коштів боржника № 59229166 від 29.05.2019.

2. Закрити провадження з розгляду скарги Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" в частині визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про стягнення з боржника основної винагороди № 59229166 від 28.05.2019 та визнання неправомірною і скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 59229166 від 30.05.2019 на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Кирилюк Т.Ю.