ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2019 р. Справа№ Б8/129-11

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

апелянт особисто - ОСОБА_1

від ОСОБА_1 : ОСОБА_2 - договір № 14 від 20.05.2019

від ОСОБА_1 : ОСОБА_3 - договір №1/2019 від 02.01.2019

від ОСОБА_4 : ОСОБА_5 - ордер серії МС № 512070 від 25.06.2019

від ТОВ "Сонар ЛТД": Демянова Н .І. - довіреність б/н від 14.01.2019

від ТОВ "Сонар ЛТД": Соколов М.М. - довіреність б/н від 21.08.2019

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.05.2017 року

у справі № Б8/129-11 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою ОСОБА_1

до Відкритого акціонерного товариства "Іванківрибсільгосп"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.05.2017 року у справі №Б8/129-11 заяви арбітражних керуючих Винниченка Ю.В., Карпунова І.О. та Гусара І.О. про участь у даній справі залишено без задоволення; клопотання ОСОБА_1 від 17.05.2017 про зупинення провадження у справі №Б8/129-11 залишено без задоволення; закінчено попереднє засідання господарського суду; визнано кредитором з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_4 на суму 4051147,00 грн.; затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ "Іванківрибсільгосп" в сумі 7609760, 12 грн. до якого включено вимоги: ОСОБА_1 у розмірі 1768573 грн., з яких: 1147,00 грн. в першу чергу, 1767426 грн. - в четверту чергу, ОСОБА_4 у розмірі 4051147,00 грн., з яких: 1147,00 грн. в першу чергу, 4050000,00 грн. - в четверту чергу, ТОВ "Сонар ЛТД" у розмірі 546893,12 грн. з яких: 1187,00 грн. в першу чергу, 545706,12 грн. - в четверту чергу, ПП "Кона" у розмірі 1243147 грн., з яких: 1147,00 грн. в першу чергу, 124200 грн. - в четверту чергу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 17.05.2017 року в частині визнання кредиторами боржника: ОСОБА_4 , ТОВ "Сонар ЛТД" та ПП "Кона", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 17.05.2017 року у справі № Б8/129-11 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 15.01.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 року у справі № Б8/129-11 скасовано, а справу № Б8/129-11 передано на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2019 року справу № Б8/129-11 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Остапенко О.М., судді Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 07.02.2019 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.05.2017 у справі № Б8/129-11 та призначено справу до розгляду на 28.02.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представників ОСОБА_4 та ТОВ "Сонар ЛТД" надійшли письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 28.02.2019 року від скаржника надійшла заява про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Остапенка О.М., за наслідками розгляду заяви прийнята ухвала, якою вищезазначену заяву визнано необґрунтованою, зупинено апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.05.2017 року до вирішення питання про відвід судді, а справу передано для визначення складу суду в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32, 228 ГПК України, для розгляду заяви про відвід судді Остапенка О.М.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2019 року для розгляду заяви про відвід судді Остапенка О.М. у справі № Б8/129-11 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя: Грек Б.М. судді: Верховець А.А., Дідиченко М.А.

Ухвалою суду від 07.03.2019 року вищезазначеною колегією суддів відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Остапенка О.М. у справі № Б8/129-11.

Ухвалою суду від 14.03.2019 року колегією суддів у складі головуючий суддя: Остапенко О.М. судді: Отрюх Б.М., Сотніков С.В. поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 17.05.2017 року та призначено справу до розгляду на 28.03.2019 року за участю повноважних учасників провадження у справі.

У зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2019 року для розгляду справи № Б8/129-11 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Верховець А.А.

Ухвалою суду від 28.03.2019 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу № Б8/129-11 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.05.2017 року.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника ОСОБА_22 надійшли додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги, а від скаржника - клопотання про виклик експертів.

В судовому засіданні 28.03.2019 року від скаржника надійшла заява про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Верховця А.А., за наслідками розгляду заяви прийнята ухвала, якою вищезазначену заяву визнано необґрунтованою, зупинено апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.05.2017 року до вирішення питання про відвід судді, а справу передано для визначення складу суду в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32, 228 ГПК України, для розгляду заяви про відвід судді Верховця А.А.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2019 року для розгляду заяви про відвід судді Верховця А.А. у справі № Б8/129-11 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя: Пантелієнко В.О., судді: Сотніков С.В., Грек Б.М.

Ухвалою суду від 10.04.2019 року вищезазначеною колегією суддів відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховця А.А. у справі № Б8/129-11.

Ухвалою суду від 12.04.2019 року поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 17.05.2017 року та призначено справу до розгляду на 23.05.2019 року за участю повноважних учасників провадження у справі.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від скаржника надійшли письмові пояснення по справі, а від представників - спільна заява про вжиття заходів реагування із запобігання зловживанням процесуальними правами та недопущення затягування розгляду справи, що передбачені ст. 132 ГПК України, в якій останні просять застосувати до ініціюючого кредитора захід процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу за зловживання процесуальними правами.

За наслідками розгляду в судовому засіданні поданої ОСОБА_4 , ТОВ "Сонар ЛТД" та ПП "Кона" заяви ухвалою суду від 23.05.2019 року відмовлено у її задоволенні.

Іншою ухвалою суду від 23.05.2019 року відкладено розгляд справи на 20.06.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України, задоволено клопотання ОСОБА_1 та викликано в судове засідання експертів ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" Фраймович Л.В., Попова Ю.П. та Тихоненко І.П. для надання додаткових роз`яснень щодо поданих ними висновків за результатами проведення судової експертизи переказних векселів у справі №Б8/129-11, явку яких визнано обов`язковою. Зобов`язано експертів Фраймович Л.В., Попова Ю.П. та Тихоненко І.П. надати суду письмові пояснення з відповідними доказами на підтвердження своєї позиції щодо наявності повноважень на проведення експертизи у справі № Б8/129-11 станом на момент складання висновків проведених експертиз.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Остапенка О.М. з 18.06.2019 року по 21.06.2019 року у відрядженні у зв`язку із проведенням Національною школою суддів України тренінгу щодо розгляду справ з питань банкрутства для господарських судів, ухвалою суду від 10.06.2019 року відкладено розгляд справи №Б8/129-11 на 27.06.2019 року.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від скаржника надійшли письмові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 27.06.2019 року відкладено розгляд справи на 11.07.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України та повторно викликано в судове засідання експертів ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" Фраймович Л.В., Попова Ю.П. та Тихоненко І.П. для надання додаткових роз`яснень щодо поданих ними висновків за результатами проведення судової експертизи переказних векселів у справі № Б8/129-11, явку експертів визнано обов`язковою. Повторно зобов`язано експертів Фраймович Л.В., Попова Ю.П. та Тихоненко І.П. виконати вимоги ухвали суду від 23.05.2019 року у справі №Б8/129-11.

У зв`язку з перебуванням судді Верховця А.А. у відпустці, витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.07.2019 року для розгляду справи № Б8/129-11 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Грек Б.М.

Ухвалою суду від 11.07.2019 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу № Б8/129-11 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.05.2017 року.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від ліквідатора банкрута надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, а від представника ОСОБА_4 - письмові запитання до експертів.

В судове засідання 11.07.2019 року з`явився скаржник та його представники, представники ТОВ "Сонар ЛТД" та ОСОБА_4 , а також викликаний судом експерт Фраймович Л.В.

Експерти ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" Попов Ю.П. та Тихоненко І.П. в судове засідання для надання додаткових роз`яснень щодо поданих ними висновків за результатами проведення судової експертизи переказних векселів у справі №Б8/129-11 не з`явились, причини неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні представником скаржника заявлено клопотання про оголошення перерви у справі з метою забезпечення ознайомлення з інформацією, наданою експертами та підготовки сторони апелянта до судових дебатів, за наслідками розгляду якого колегією суддів відмовлено у його задоволенні.

Крім того, в судовому засіданні представниками сторін було поставлено ряд питань судовому експерту Фраймович Л.В., на які експертом було надано усні відповіді.

Іншою ухвалою суду від 11.07.2019 року оголошено перерву у справі №Б8/129-11 щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.05.2017 року до 22.08.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України. Втретє викликано в судове засідання експертів ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" Попова Ю.П. та Тихоненко І.П. для надання додаткових роз`яснень щодо поданих ними висновків за результатами проведення судової експертизи переказних векселів у справі №Б8/129-11, явку зазначених вище експертів визнано обов`язковою, втретє зобов`язано експертів Попова Ю.П. та Тихоненко І.П. виконати вимоги ухвали суду від 23.05.2019 року у справі № Б8/129-11 та попереджено вказаних осіб про наслідки, передбачені статтями 131-135 та 246 ГПК України, за невиконання вимог ухвали суду.

У зв`язку з перебуванням судді Отрюха Б.В. у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019 року для розгляду справи №Б8/129-11 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Грек Б.М.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від скаржника надійшли письмові пояснення, а від представника скаржника - клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 22.08.2019 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №Б8/129-11 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.05.2017 року.

В судове засідання 22.08.2019 року з`явився скаржник та його представники, представники ТОВ "Сонар ЛТД" та ОСОБА_4 , а також викликані судом експерти Попов Ю.П . та Тихоненко І.П .

В судовому засіданні представниками сторін було поставлено ряд питань судовим експертам Попов Ю.П. та Тихоненко І.П., на які експертами було надано усні відповіді.

Ухвалою суду від 22.08.2019 року розгляд справи відкладено на 19.09.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України. Надано експертам ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" Попову Ю.П. та Тихоненко І.П . строк до 02.09.2019 року для надання письмових відповідей з відповідними доказами на поставлені їм питання щодо поданих ними висновків за результатами проведення судової експертизи переказних векселів у справі № Б8/129-11 та зобов`язано експерта ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" Фраймович Л.В. у строк до 02.09.2019 року виконати протокольну ухвалу від 11.07.2019 року про надання письмових відповідей з відповідними доказами на поставлені їй в судовому засіданні 11.07.2019 року питання щодо поданого нею висновку за результатами проведення судової експертизи переказних векселів у справі № Б8/129-11.

29.08.2019 року через відділ документального забезпечення суду від експерта Тихоненко І.П. надійшли пояснення по справі.

02.09.2019 року через відділ документального забезпечення суду від експерта Попова Ю.П. надійшли пояснення по справі.

16.09.2019 року через відділ документального забезпечення суду від експерта Фраймович Л.В. надійшли пояснення.

У зв`язку з перебуванням судді Грека Б.М. у відпустці, витягом з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду для розгляду справи № Б8/129-11 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 19.09.2019 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу № Б8/129-11 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.05.2017 року.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від скаржника надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 19.09.2019 року за наслідками розгляду усного клопотання представника скаржника про витребування у Київського науково-дослідного інституту судових експертиз доказів судом відмовлено у його задоволенні у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Скаржник та його представники в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 17.05.2017 року в частині визнання кредиторами боржника: ОСОБА_4 , ТОВ "Сонар ЛТД" та ПП "Кона".

Представники ТОВ "Сонар ЛТД" та ОСОБА_4 в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

19.09.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду Київської області від 17.05.2017 року у справі № Б8/129-11 - скасуванню в частині визнання кредитором боржника ОСОБА_4 з прийняттям в скасованій частині нового рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_4 до ВАТ "Іванківрибсільгосп", виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 269 ГПК України, ухвала суду першої інстанції від 17.05.2017 року у справі № Б8/129-11 переглядається судом апеляційної інстанції лише в частині кредиторських вимог ОСОБА_4 , ТОВ "Сонар ЛТД" та ПП "Кона". В іншій частині зазначена ухвала не переглядається.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року в редакції від 22.12.2011 року встановлено, що положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Тобто, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідаційної процедури - за його новою редакцією.

В даному випадку застосовуються положення Закону про банкрутство в редакції Закону, чинній до 19.01.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б8/129-11 за заявою громадянина України ОСОБА_1 до боржника ВАТ "Іванківрибсільгосп" про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 14.09.2011 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.07.2013 року, серед іншого, визнано безспірні грошові вимоги ініціюючого кредитора у сумі 1 077 778,00 грн., введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника Тарасенка Т. П..

Офіційну публікацію оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ "Іванківрибсільгосп" здійснено 17.07.2013 року в газеті "Голос України" №130 (5630).

За наслідками розгляду заяв ОСОБА_4 , ТОВ "Сонар ЛТД" та ПП "Кона" з грошовими вимогами до боржника та заяви ОСОБА_1 з додатковими вимогами до боржника, які надійшли до суду після оголошення про порушення відносно боржника справи про банкрутство, ухвалою господарського суду Київської області від 28.10.2013 року визнано вимоги громадянина України ОСОБА_1 у розмірі 689 648, 00 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та у розмірі 1 147,00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів; визнано вимоги ТОВ "Сонар ЛТД" у розмірі 545 706,12 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та у розмірі 1 187,00 грн. - перша черга задоволенню вимог кредиторів; визнано вимоги ПП "Кона" у розмірі 1 242 000,00 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та у розмірі 1 147,00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів; відкладено судове засідання для розгляду заяви громадянина України ОСОБА_4 про визнання кредитором боржника; відсторонено керівника боржника від займаної ним посади та покладено виконання обов`язків керівника ВАТ "Іванківрибсільгосп" на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Тарасенка Т.П.

В подальшому, ухвалою господарського суду Київської області від 17.05.2017 року у справі №Б8/129-11 закінчено попереднє засідання господарського суду; визнано кредитором з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_4 на суму 4051147,00 грн.; затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ "Іванківрибсільгосп" в сумі 7609760, 12 грн. до якого включено вимоги: ОСОБА_1 у розмірі 1768573 грн., з яких: 1147,00 грн. в першу чергу, 1767426 грн. - в четверту чергу, ОСОБА_4 у розмірі 4051147,00 грн., з яких: 1147,00 грн. в першу чергу, 4050000,00 грн. - в четверту чергу, ТОВ "Сонар ЛТД" у розмірі 546893,12 грн. з яких: 1187,00 грн. в першу чергу, 545706,12 грн. - в четверту чергу, ПП "Кона" у розмірі 1243147 грн., з яких: 1147,00 грн. в першу чергу, 124200 грн. - в четверту чергу.

Рішення суду першої інстанції про визнання кредиторських вимог ОСОБА_4 на суму 4 050 000 грн. основного боргу мотивоване тим, що спірні вимоги виникли до моменту порушення щодо боржника ухвалою суду від 14.09.2011 року даної справи про банкрутство на підставі договору №Д-08/03/28/1 купівлі-продажу цінних паперів від 28.03.2008 року, тобто є конкурсними за своєю правовою природою.

Місцевим судом встановлено, що за умовами спірного договору купівлі-продажу цінних паперів ОСОБА_4, як продавець, зобов`язався передати у власність покупця, а покупець - ТОВ "Інвестиційна компанія "Агентство Фондових Технологій" прийняти та оплатити цінні папери, зазначені в пункті 1.2. договору, а саме чотири прості векселі загальною номінальною вартістю 4 050 000 грн., векселедавцем яких є АТЗТ "Промкомбинат", першим векселедержателем - ТОВ "Східноукраїнська фондова компанія", погашення векселів за пред`явленням, але не раніше 21.03.2012 року; сума договору (вартість пакета цінних паперів) складає 4 050 000 грн. (пункт 1.3. договору).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до пункту 2.1. договору сторони погодили, що покупець зобов`язаний сплатити суму договору, визначену в пункті 1.3. договору, протягом 200 банківських днів з моменту підписання цього договору на поточний рахунок продавця; при цьому, сторони передбачили можливість проведення покупцем розрахунку векселями, що не суперечить чинному законодавству України.

Судом також встановлено обставини передання продавцем у власність покупця та прийняття покупцем на виконання умов договору №Д-08/03/28/1 купівлі-продажу цінних паперів від 28.03.2008 року цінних паперів за актом приймання-передачі векселів від 28.03.2008 року, а саме чотирьох простих векселів, векселедавець - АТЗТ "Промкомбинат", дата складання: 21.03.2008 року; дата погашення: за пред`явленням, але не раніше 21.03.2012 року; загальна номінальна вартість - 4 400 000 грн., загальна договірна вартість - 4 050 000 грн.

Суд встановив, що за змістом пункту 2 акта виконаних зобов`язань від 25.12.2008 року вбачається, що покупець передав у власність продавця в якості оплати за цінні папери, визначені пунктом 1.2. договору №Д-08/03/28/1 купівлі-продажу цінних паперів від 28.03.2008 року, а продавець ( ОСОБА_4 ) прийняв цінні папери (далі - ЦП): вид ЦП: вексель переказний; векселедавець: ТОВ "Інвестиційна компанія "Агентство Фондових Технологій"; ; перший векселедержатель: ОСОБА_4 ідентифікаційний номер: ; дата складання: 25.12.2008 року; дата погашення: за пред`явленням, але не раніше 01.01.2013року; платник (за векселем): ВАТ "Іванківрибсільгосп"; ; номер векселя: ; сума за номінальною вартістю: 1 000 000 грн.; номер векселя: ; сума за номінальною вартістю: 1 000 000 грн.; номер векселя: ; сума за номінальною вартістю: 1 000 000 грн.; номер векселя: ; сума за номінальною вартістю: 1 050 000 грн.; всього векселів 4 шт.; загальна номінальна вартість ЦП: 4 050 000 грн.; загальна договірна вартість ЦП: 4 050 000 грн.

Судом встановлено, що пунктами 3, 4 акта виконаних зобов`язань від 25.12.2008 року погоджено, що сторони визнають, що не мають одна до одної жодних фінансових, майнових та/або інших претензій відповідно до умов договору №Д-08/03/28/1 купівлі-продажу цінних паперів від 28.03.2008 року. З моменту підписання сторонами цього акта, договір вважається виконаним вчасно, належним чином та в повному обсязі.

Місцевий суд встановив, що спірні переказні векселі №, сума за номінальною вартістю: 1 000 000 грн.; № , сума за номінальною вартістю 1 000 000 грн.; № , сума за номінальною вартістю: 1 000 000 грн.; № , сума за номінальною вартістю: 1 050 000 грн. акцептовано ВАТ "Іванківрибсільгосп"; оригінали даних векселів долучено до матеріалів справи.

Отже, спірні кредиторські вимоги ОСОБА_4 до ВАТ "Іванківрибсільгосп" ґрунтуються на договорі №Д-08/03/28/1 купівлі-продажу цінних паперів від 28.03.2008 року, за яким ОСОБА_4 , як продавець, відчужив на користь ТОВ "Інвестиційна компанія "Агентство Фондових Технологій" цінні папери (прості векселі) та отримав в рахунок оплати їх вартості від покупця чотири переказні векселі, видані 25.12.2008 року за №, №, №, № , платником за якими є ВАТ "Іванківрибсільгосп" (боржник у даній справі).

Розглядаючи грошові вимоги ОСОБА_4 у судовому засіданні 17.05.2017 року, місцевий суд встановив, що такі вимоги є спірними, оскільки заперечуються ініціюючим кредитором ОСОБА_1 з посилання на те, що спірні переказні векселі підписані від імені ВАТ "Іванківрибсільгосп" особою ( ОСОБА_17 ), яка не перебувала з боржником у трудових правовідносинах, а, відтак, не мала права вчиняти юридичні дії від імені боржника; 25.12.2008 року оригінал печатки боржника - ВАТ "Іванківрибсільгосп" на спірних цінних паперах не проставлявся.

Зазначені обставини стали підставою для призначення місцевим судом ухвалою від 07.07.2014 року судової експертизи переказних векселів, виданих 25.12.2008 року за №, №, №, № , щодо з`ясування правової природи фінансово-господарських операцій, на підставі яких виникла заборгованість боржника перед ОСОБА_4 , а також щодо встановлення особи, яка виконала підпис на спірних векселях від імені ОСОБА_17 , та перевірки відповідності печатки ВАТ "Іванківрибсільгосп", відтиск якої проставлено на цінних паперах, печатці юридичної особи ВАТ "Іванківрибсільгосп". Проведення судової експертизи місцевим господарським судом доручено ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива".

За результатами проведення судової експертизи 30.10.2014 року на адресу місцевого суду надійшли висновки почеркознавчої експертизи №41/14 від 06.10.2014 року, технічної експертизи документів №42/14 від 15.10.2014 року та судово-економічної експертизи №43/14 від 20.10.2014 року спірних векселів.

Місцевим судом надано оцінку зазначеним висновкам судового експерта як таким, що не є належними та допустимими доказами у справі, з огляду на те, що ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива", якому ухвалою місцевого суду від 07.07.2014 року було доручено проведення судової експертизи спірних переказних векселів, не є державною спеціалізованою установою, а відповідність його працівників, що здійснювали таку експертизу, вимогам статті 10 Закону України "Про судову експертизу" при виборі експертної установи судом не перевірялась.

При цьому, місцевим судом враховано обставини непроведення повторної судової експертизи спірних цінних паперів, призначеної ухвалою суду від 12.10.2015 року, оскільки учасниками справи не було оплачено її вартості.

З огляду на таке, місцевий суд в судовому засіданні 17.05.2017 року розглянув кредиторські вимоги ОСОБА_4 до боржника за наявними в матеріалах справи документами, без висновків експертиз, які долучено до матеріалів справи, за наслідками якого визнав ОСОБА_4 кредитором ВАТ "Іванківрибсільгосп" на суму 4 050 000 грн. основного боргу з віднесенням його до четвертої черги задоволення реєстру вимог кредиторів, а також включив до реєстру у першу чергу судові витрати ОСОБА_4 за подання заяви з грошовими вимогами до боржника.

Крім того, зважаючи на преюдиційні обставини визнання місцевим судом ухвалами від 01.07.2013 року та від 28.10.2013 року безспірних вимог ініціюючого кредитора ОСОБА_1 на суму 1 077 778 грн., додаткових вимог ОСОБА_1 на суму 689 648 грн., грошових вимог ТОВ "Сонар ЛТД" на суму 545 706, 12 грн. основного боргу та ПП "Кона" на суму 1 242 000 грн. основного боргу, а також судових витрат кожного із зазначених кредиторів за подання заяви з грошовими вимогами на суму 1 147 грн., місцевий суд затвердив реєстр вимог кредиторів ВАТ "Іванківрибсільгосп" на загальну суму 7 609 760,12 грн. з вимогами зазначених кредиторів та з черговістю їх задоволення в порядку, визначеному статтею 31 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 року.

Ініціюючий кредитор з даною ухвалою суду не погодився та в обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає про порушення судами положень Закону України "Про судову експертизу" при наданні оцінки, як доказам у справі, цінним паперам, які було подано ОСОБА_4 на підтвердження його кредиторських вимог до боржника.

За твердженням скаржника, місцевий господарський суд, в порушення приписів статей 41, 42, 43 ГПК України в редакції до 15.12.2017 року, не врахував висновків судової експертизи, проведеної ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" на виконання ухвали місцевого суду від 07.07.2014 року у даній справі. Так, експертами встановлено факти підробки підписів особи, яка підписала спірні векселі від імені ВАТ "Іванківрибсільгосп", проставлення у графі векселів "підпис платника" підписів, які не були виконані особисто ОСОБА_17 як підписантом від імені боржника (висновок №41/14 судово-почеркознавчої експертизи 06.10.2014 року); відтиски печатки ВАТ "Іванківрибсільгосп" нанесені не в період часу, що вказаний у документах (висновок №41/14 судової технічної експертизи документів 15.10.2014 року); загальна кредиторська заборгованість ВАТ "Іванківрибсільгосп" перед всіма контрагентами по бухгалтерських рахунках 60, 76 була меншою, ніж обсяг заявлених кредитором ОСОБА_4 вимог (висновок №43/14 судово-економічної експертизи 20.10.2014 рок).

Апелянт також зауважує, що під час розгляду даної справи в засіданні 24.12.2014 року при перегляді за нововиявленими обставинами ухвали місцевого суду від 28.10.2013 року про визнання додаткових вимог ініціюючого кредитора та грошових вимог ТОВ "Сонар ЛТД" та ПП "Кона" до ВАТ "Іванківрибсільгосп", місцевий суд взяв до уваги висновки судових експертиз спірних переказних векселів і при цьому не надавав їм оцінки як неналежним чи недопустимим доказам. Разом з тим, в судовому засіданні 17.05.2017 року місцевий суд відхилив експертні висновки №41/14, №42/14, №43/14, як докази у справі, з огляду на обставини їх складення працівниками експертної установи, яка не має статусу державної спеціалізованої установи, яка в силу статей 7, 9 Закону України "Про судову експертизу" вправі здійснювати судові експертизи за дорученням судів.

Зазначене, на думку скаржника, свідчить про неоднакове застосування місцевим судом норм процесуального права у справі про банкрутство ВАТ "Іванківрибсільгосп".

Крім того, скаржник доводить, що висновки №41/14, №42/14 та №43/14, складені експертами ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива", мають значення для встановлення фактичних обставин щодо дійсності спірних кредиторських вимог ОСОБА_4 до ВАТ "Іванківрибсільгосп", так як за змістом зазначених висновків надано експертну оцінку документам, зокрема, цінним паперам, на підставі яких заявлено кредиторські вимоги ОСОБА_4 до боржника, підписам та печаткам особи, що акцептувала зобов`язання за спірними векселями.

ОСОБА_1 також зауважено, що в силу статей 7, 8 Уніфікованого закону про переказні та прості векселі, якщо на переказному векселі є підписи осіб, нездатних зобов`язуватися за переказним векселем, або підроблені підписи, або підписи, які з будь-яких інших підстав не можуть зобов`язувати тих осіб, які поставили їх на переказному векселі або від імені яких переказний вексель був підписаний, то зобов`язання інших осіб, які поставили свої підписи на ньому, є все таки юридично дійсними; кожний, хто поставив свій підпис на переказному векселі як представник особи, від імені якої він не був уповноважений діяти, сам зобов`язаний за векселем. При розгляді кредиторських вимог ОСОБА_4 , які ґрунтуються на спірних переказних векселях, місцевий суд не надав оцінки доводам ініціюючого кредитора щодо відсутності у ОСОБА_17 , підпис якого проставлено на цінних паперах, повноважень на підписання переказних векселів від імені платника - ВАТ "Іванківрибсільгосп". Скаржник зазначає, що за змістом Статуту ВАТ "Іванківрибсільгосп" вбачається, що станом на 25.12.2008 року (дата складення спірних векселів) повноважними особами на представництво інтересів ВАТ "Іванківрибсільгосп" у правовідносинах з третіми особами були голова правління ОСОБА_24 та директор з юридичних питань та корпоративного управління ОСОБА_23 , тоді як ОСОБА_17 не був уповноважений на підписання спірних переказних векселів від імені ВАТ "Іванківрибсільгосп".

Скаржник зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції про неналежність висновків судової експертизи №41/14, №42/14, №43/14, як доказів у справі, з посиланням на те, що їх зроблено за результатами проведення експертного дослідження працівниками ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива", яка не має статусу державної спеціалізованої установи; за твердженням апелянта, судову експертизу було призначено місцевим судом ухвалою від 07.07.2014 року і поставлено на вирішення експертів питання, на які не поширюються обмеження, передбачені ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" щодо їх з`ясування виключно державними спеціалізованими установами; відтак, на думку скаржника, при призначенні судової експертизи спірних цінних паперів господарський суд перевірив наявність обставин, які могли б перешкодити зазначеній експертній установі провести таку експертизу.

Щодо кредиторських вимог ТОВ "Сонар ЛТД" та ПП "Кона", то заперечуючи проти їх визнання скаржником зазначено про те, що вищенаведені висновки судових експертиз №41/14, №42/14, №43/14 щодо спірних векселів, на яких ґрунтуються вимоги ОСОБА_4 , вказують також на факти фальсифікації та намагання створити штучні зобов`язання боржника перед ТОВ "Сонар ЛТД" та ПП "Кона", оскільки, на думку апелянта, встановлені даними експертизами висновки в частині підписів та печаток боржника стосуються і відповідних підписів та печаток боржника на договорах, на підставі яких заявлено вимоги "Сонар ЛТД" та ПП "Кона".

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення вказаної ухвали суду в оскаржуваній частині, колегія суддів вбачає підстави для її часткового скасування з огляду на наступне.

Згідно ст. 1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника. Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною першою наведеної статті встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів (ч. 6 ст. 14).

В силу ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" в редакції станом на дату призначення судової експертизи спірних переказних векселів місцевим судом (07.07.2014 року) судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Частини 1, 2 статті 7 названого закону встановлюють, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань. (ч. 4 ст. 7 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судову експертизу" особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.

Частиною 1 статті 12 названого Закону передбачено, що незалежно від виду судочинства судовий експерт зобов`язаний: 1) провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок; 2) на вимогу особи або органу, які залучили експерта, судді, суду дати роз`яснення щодо даного ним висновку.

Згідно п. 1.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року в редакції, чинній станом на 07.07.2014 року, призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - експертизи та дослідження) судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - експертні установи) та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ (далі - експерти), їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України "Про судову експертизу", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією.

Відповідно до п. 1.2. Інструкції до основних видів (підвидів) експертизи належить, зокрема, криміналістична (почеркознавча, технічна експертиза документів), економічна (бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій).

Пунктом 1.6. Інструкції встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган (особа), який (яка) призначає експертизу (залучає експерта), зазначивши відповідні мотиви, доручає її виконання експертам іншої експертної установи.

Підставою для проведення експертиз відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ (постанова, ухвала) про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), у якому обов`язково зазначаються реквізити, перелік питань, поставлених експерту, а також об`єкти, що підлягають дослідженню. (п. 1.8. Інструкції).

Згідно ст. 4-2 ГПК України в редакції до 15.12.2017 року правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст. 4-3 кодексу судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. (ч.ч. 1, 2 ст. 36 ГПК України).

Згідно ст. 41 ГПК України для роз`яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу".

Відповідно до ст. 42 наведеного кодексу висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам.

Висновок судового експерта для господарського суду не є обов`язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Аналіз приписів частин 1, 2 ст. 14 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 року свідчить про те, що з моменту офіційної публікації оголошення про порушення щодо боржника справи про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов`язань боржника, які виникли до моменту порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство, і незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов`язаннями зобов`язані заявити грошові вимоги до боржника у справу про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. При цьому, у справу про банкрутство кредитором можуть бути заявлені лише дійсні вимоги до боржника.

З аналізу змісту статей 4-3, 32, 41, 42, 43 ГПК України в редакції до 15.12.2017 року вбачається, що виходячи з принципу змагальності сторін, учасники справи повинні обґрунтувати свої вимоги і заперечення поданими до суду доказами, яким суд надає оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Обов`язком господарського суду є створення учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин, що полягає, зокрема, у призначенні за клопотанням учасника справи судової експертизи у разі необхідності спеціальних знань для роз`яснення питань, що виникли при вирішені господарського спору. За результатами проведення експертних досліджень складається висновок судового експерта, який містить фактичні дані щодо обставин справи, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, та підлягає оцінці господарським судом на предмет його належності, достатності та допустимості як доказу у справі.

За змістом статей 1, 7, 9 Закону України "Про судову експертизу" вбачається, що судова експертиза - дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, здійснюється державними спеціалізованими установами, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судовими експертами, які не є працівниками таких установ. Вимогу щодо проведення судової експертизи виключно державними спеціалізованими установами встановлено законодавцем у частині 3 статті 7 цього Закону щодо таких видів судових експертиз, як криміналістична, судово-медична та судово-психіатрична експертизи.

Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року в редакції, чинній станом на 07.07.2014 року, передбачено види, підстави та порядок проведення судових експертиз. Так, пунктами 1.6., 1.8. Інструкції передбачено, що експертизи та дослідження проводяться за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком у Додатку 1 до цієї Інструкції, при цьому, за наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган, який призначає експертизу, із зазначенням відповідних мотивів, доручає її виконання експертам іншої експертної установи. Підставою для проведення судової експертизи є процесуальний документ (постанова, ухвала) про призначення експертизи, складений судом, із зазначенням переліку питань, поставлених експерту, та об`єктів, що підлягають дослідженню.

Отже, керуючись приписами статей 4-3, 41 ГПК України в редакції до 15.12.2017 року, господарський суд, який розглядає справу про банкрутство, при з`ясуванні дійсності кредиторських вимог, вправі призначити судову експертизу документів, якими спірний кредитор обґрунтовує грошові вимоги до боржника, з формулюванням питань, які підлягають вирішенню судовим експертом. До компетенції господарського суду належить визначення експертної установи, яка має здійснювати судову експертизу, з урахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу", щодо доручення виключно експертам державних спеціалізованих установ проведення криміналістичних, судово-медичних та судово-психіатричних експертиз.

Так, розглядаючи кредиторські вимоги ОСОБА_4 до ВАТ "Іванківрибсільгосп" на суму 4 050 000,00 грн., судом встановлено, що спірні вимоги в повному обсязі визнано розпорядником майна, однак, їх дійсність заперечував ініціюючий кредитор. Так, ОСОБА_1 у заяві від 15.11.2013 року зауважив, що спірні переказні векселі від 25.12.2008 року за №, №, №, №, платником за якими є ВАТ "Іванківрибсільгосп" на користь векселедержателя ОСОБА_4 , підписані особою, яка не перебувала у трудових правовідносинах з ВАТ "Іванківрибсільгосп" та не мала права вчиняти від імені боржника юридичні дії, зокрема, акцептувати спірні цінні папери; оригінал печатки ВАТ "Іванківрибсільгосп" на зазначених векселях не проставлявся.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, за клопотанням ініціюючого кредитора ОСОБА_1 у справі №Б8/129-11 місцевим судом ухвалою від 07.07.2014 року призначено судову експертизу спірних переказних векселів, виданих 25.12.2008 року за №, №, №, №; проведення судової експертизи доручено ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" та поставлено на вирішення експерта питання дійсності повноважень ОСОБА_17 на підписання спірних цінних паперів від імені ВАТ "Іванківрибсільгосп" та відповідності печатки ВАТ "Іванківрибсільгосп", відтиск якої проставлено на спірних цінних паперах, печатці юридичної особи ВАТ "Іванківрибсільгосп".

Згідно наявних у справі матеріалів, 30.10.2014 року до місцевого суду надійшли висновки судово-почеркознавчої експертизи №41/14 від 06.10.2014 року, судової технічної експертизи документів №42/14 від 15.10.2014 року та судово-економічної експертизи №43/14 від 20.10.2014 року, проведених ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" щодо спірних переказних векселів.

Так, згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №41/14 від 06.10.2014 року, проведеної судовим експертом Фраймович Л.В., підписи від імені ОСОБА_17 в графі "підпис платника" у переказних векселях від 25.12.2008 року № номінальною вартістю 1 050 000,00 грн., № номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. та № номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. виконані не ОСОБА_17 , а іншою особою з наслідуванням підписку ОСОБА_17 .

Згідно висновку судово-технічної експертизи документів №42/14 від 15.10.2014 року, проведеної судовим експертом Поповим Ю.П., в переказних векселях, виданих 25.12.2008 року, № номінальною вартістю 1 050 000,00 грн., № номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. та № номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. відбитки круглою печатки від імені ВАТ "Іванківрибсільгосп" нанесені способом високого друку еластичним рельєфним кліше, виготовленим, ймовірно, за допомогою фотополімерного способу з використанням комп`ютерного набору.

Відбитки печатки від імені ВАТ "Іванківрибсільгосп" на переказних векселях, виданих 25.12.2008 року, № номінальною вартістю 1 050 000,00 грн., № номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. та № номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., нанесені печаткою цього товариства, вільні зразки відтисків якої надані для проведення експертизи.

Відбитки печатки ВАТ "Іванківрибсільгосп" на переказних векселях, виданих 25.12.2008 року, № номінальною вартістю 1 050 000,00 грн., № номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. та № номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., нанесені, ймовірно, не в період часу з 20.10.2008 року по 09.02.2009 року.

Згідно висновку судово-економічної експертизи №43/14 від 20.10.2014 року, проведеної судових експертом Тихоненко І.П., за даними бухгалтерського обліку ВАТ "Іванківрибсільгосп" (папка "Оборотна відомість 60 рахунок, 2002-2008-2009", папка "76 рахунок, 2008-200-2010 ") заборгованість ВАТ "Іванківрибсільгосп" ні перед ОСОБА_4 ні перед ТОВ "Інвестиційна компанія "Агентство Фондових Технологій" станом на кінець грудня 2008 року не значилася. Взагалі загальна кредиторська заборгованість ВАТ "Іванківрибсільгосп" перед усіма контрагентами по бухгалтерських рахунках 60,76 була менше за номінальну вартість переказних векселів № , № , № , № .

Єдиними документами, що надані на дослідження та засвідчують заборгованість ВАТ "Іванківрибсільгосп" перед громадянином ОСОБА_4 є переказні векселі від 25.12.2008 року №, №, № та №, які містять відмітку про те, що ці векселі акцептовано ВАТ "Іванківрибсільгосп".

Будь-які документи фінансово-господарської діяльності (договори, акти, накладні, платіжні доручення тощо), які свідчили про господарські взаємовідносини між ВАТ "Іванківрибсільгосп" та громадянином ОСОБА_4 , крім переказних векселів від 25.12.2008 року №, №, № та №, в наданих на дослідження матеріалах справи відсутні.

Переказні векселі від 25.12.2008 року №, №, № та № містять необхідні реквізити, передбачені Уніфікованим законом про переказні векселі та прості векселі.

Зазначені висновки судових експертів не було взято судом першої інстанції до уваги при розгляді грошових вимог ОСОБА_4 , які заявлено на підставі спірних переказних векселів, з підстав відсутності в експертної установи, працівники якої здійснили експертні дослідження, статусу державної спеціалізованої установи, що не узгоджується із статтями 7, 9 Закону України "Про судову експертизу".

Разом з тим, відхиляючи вказані висновки судових експертих у якості належних та допустимих доказів при розгляді грошових вимог ОСОБА_4 з наведених вище підстав, місцевим господарським судом залишено поза увагою, що судом було призначено, а експертною установою проведено судову експертизу спірних переказних векселів, а саме: судово-почеркознавчу експертизу, судову технічну експертизу документів та судово-економічну експертизу, і виходячи із суті питань, поставлених на вирішення експертизи ухвалою місцевого суду від 07.07.2014 року, на них не поширювалися приписи ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" щодо обмежень у виборі судом експертної установи при призначенні у даній справі судової експертизи переказних векселів, оскільки дані експертизи не є за свою суттю криміналістичною, судово-медичною чи судово-психіатричною експертизою, а отже зазначені судові експертизи могли бути проведені також іншими експертними установами (крім державних установ), які мають у своєму штаті або співпрацюють з атестованими відповідним чином судовими експертами на підставі цивільно-правових угод.

Призначення ухвалою господарського суду Київської області від 07.07.2014 року у даній справі судової експертизи, проведення якої доручено ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива", свідчить про перевірку судом усіх необхідних обставин, що могли б перешкодити даній експертній установі провести судову експертизу та означає відсутність законодавчих заборон щодо такого призначення.

Більш того, на виконання вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 15.01.2019 року, судом апеляційної інстанції було викликано в судове засідання судових експертів ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" Фраймович Л.В., Попова Ю.П . та Тихоненко І.П. для надання додаткових роз`яснень щодо поданих ними висновків за результатами проведення судової експертизи переказних векселів у справі № Б8/129-11.

В судових засіданнях суду апеляційної інстанції представниками сторін ту судом було поставлено ряд питань викликаним судовим експертам, на які останніми було надано усні відповіді, а також подано письмові пояснення з приводу поставлених питань.

Так, згідно пояснень судових експертів, станом на дату проведення експертних досліджень останні були атестованими судовими експертами на підставі чинних кваліфікаційних свідоцтв, виданих Міністерством юстиції України, мали повноваження на проведення судових експертиз за необхідними для проведення відповідних видів досліджень спеціальностями та працювали з ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" на підставі цивільно-правових угод.

До того ж, як встановлено судом, під час проведення відповідних експертних досліджень судові експерти Фраймович Л.В . , Попов Ю.П. та Тихоненко І.П. були попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову від надання висновку за ст. 384, 385 КК України.

Окрім наведеного, колегія суддів також погоджується з доводам скаржника про те, що висновки судово-почеркознавчої експертизи №41/14 від 06.10.2014 року, судової технічної експертизи документів №42/14 від 15.10.2014 року та судово-економічної експертизи №43/14 від 20.10.2014 року були враховані місцевим судом під час перегляду в судовому засіданні 24.12.2014 року за нововиявленими обставинами ухвали від 28.10.2013 року про розгляд додаткових вимог ініціюючого кредитора ОСОБА_1 та вимог ТОВ "Сонар ЛТД" та ПП "Кона". При цьому, здійснюючи розгляд спірних кредиторських вимог ОСОБА_4 до ВАТ "Іванківрибсільгосп" в судовому засіданні 17.05.2017 року, місцевий суд оцінив висновки судового експерта №41/14 від 06.10.2014, №42/14 від 15.10.2014, №43/14 від 20.10.2014 як неналежні та недопустимі докази, що в свою чергу, свідчить про неоднаковий підхід місцевого суду до оцінки доказів у справі №Б8/129-11 та не відповідає приписам статті 43 ГПК України.

Таким чином, оскільки на судову експертизу спірних переказних векселів, проведену у справі, не поширювалися приписи ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" щодо обов`язковості проведення даної експертизи виключно державними спеціалізованими установами, а висновки відповідної експертизи складені кваліфікованими судовими експертами відповідно до вимог законодавства, яких було попереджено про кримінальну відповідальність, враховуючи письмові пояснення останніх щодо складених ними висновків, колегія суддів апеляційного господарського суду, на відміну від суду першої інстанції, визнає відповідні висновки судової експертизи належними та допустимими доказами у справі під час розгляду грошових вимог ОСОБА_4 , які заявлено на підставі спірних переказних векселів.

Досліджуючи заяву ОСОБА_4 з кредиторськими вимогами до боржника, а саме надаючи оцінку цінним паперам, на підставі яких заявлені відповідні вимоги, судова колегія зазначає, що хоча переказні векселі від 25.12.2008 року №, №, № та № і містять необхідні реквізити, передбачені Уніфікованим законом про переказні векселі та прості векселі, однак враховуючи висновки проведеної експертизи даних векселів, а саме: судово-почеркознавчої експертизи, судової технічної експертизи документів та судово-економічної експертизи, які визнано судом належними доказами по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність ОСОБА_4 своїх вимог до боржника, як наслідок оскаржувана ухвала в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову ОСОБА_4 у визнанні його кредитором боржника.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 в частині визнання кредиторами боржника ТОВ "Сонар ЛТД" та ПП "Кона" задоволенню не підлягає, оскільки грошові вимоги ТОВ "Сонар ЛТД" на суму 545 706, 12 грн. основного боргу та ПП "Кона" на суму 1 242 000 грн. основного боргу, а також судові витрати кожного із зазначених кредиторів за подання заяви з грошовими вимогами на суму 1 147 грн. були визнані ухвалою Господарського суду Київської області від 28.10.2013 року у даній справі, яка в установленому законом порядку не скасована, а отже є чинною.

При цьому, судова колегія зауважує, що вимоги ТОВ "Сонар ЛТД" та ПП "Кона" не були предметом дослідження судом в судовому засіданні 17.05.2017 року, за наслідками якого винесено оскаржувану ухвалу, а були включені у резолютивній частині до реєстру вимог кредиторів ВАТ "Іванківрибсільгосп" як наслідок їх визнання ухвалою суду від 28.10.2013 року у зв`язку із завершенням господарським судом попереднього засідання та формуванням остаточного реєстру вимог кредиторів боржника.

Посилання апелянта на те, що вищенаведені висновки судових експертиз №41/14, №42/14, №43/14 щодо спірних векселів, на яких ґрунтуються вимоги ОСОБА_4 , вказують також на факти фальсифікації та намагання створити штучні зобов`язання боржника перед ТОВ "Сонар ЛТД" та ПП "Кона", оскільки, на думку апелянта, встановлені даними експертизами висновки в частині підписів та печаток боржника стосуються і відповідних підписів та печаток боржника на договорах, на підставі яких заявлено вимоги "Сонар ЛТД" та ПП "Кона", є безпідставними та будуються на припущеннях, з огляду на що відхиляються судом.

За наведених вище обставин, ухвала місцевого господарського суду про доведеність та обґрунтованість вимог ОСОБА_22 і, як наслідок, їх визнання прийнято з порушенням норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення судом норм матеріального права в зазначеній частині знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак наявні правові підстави для її часткового задоволення та скасування ухвали суду першої інстанції в частині визнання вимог ОСОБА_22 , в той час як відповідну ухвалу суду в частині визнання кредиторами боржника ТОВ "Сонар ЛТД" та ПП "Кона" слід залишити без змін як таку, що прийнята з дотриманням норм законодавства.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 17.05.2017 року у справі №Б8/129-11 задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 17.05.2017 року у справі № Б8/129-11 в частині визнання кредитором боржника ОСОБА_4 скасувати.

3. Прийняти в скасованій частині нове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_4 до ВАТ "Іванківрибсільгосп" відмовити.

4. Ухвалу господарського суду Київської області від 17.05.2017 року у справі № Б8/129-11 в частині визнання кредиторами боржника ТОВ "Сонар ЛТД" та ПП "Кона" залишити без змін.

5. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 01.10.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

А.А. Верховець