ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

30.09.2019м. ДніпроСправа № 904/3585/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЕКТ СТРОЙ ДНІПРО", м.Дніпро

до відповідача-1 Управління каналу Дніпро-Донбас, м. Кам`янське

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД-СТРОЙ-АЛЬЯНС", м.Дніпро

про визнання недійсним договору

Суддя Петренко Н.Е.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОЕКТ СТРОЙ ДНІПРО" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Управління каналу Дніпро-Донбас (далі - Відповідач -1), Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД-СТРОЙ-АЛЬЯНС", м. Дніпро (далі - Відповідач-2) про визнання недійсним договору.

15.08.2019 від відповідача до суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЕКТ СТРОЙ ДНІПРО" залишено без руху. Зобов`язано позивача протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати докази направлення на адресу відповідачів копії заяви про вжиття заходів забезпечення позову (п.1 додатків до позовної заяви); надати докази зарахування судового збору сплата, якого підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 12.08.2019 на суму 1921,00 грн. до спеціального фонду державного бюджету.

22.08.2019 на виконання зазначеної ухвали позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2019 відмовлено у забезпеченні позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 04.09.2019.

В підготовче судове засідання 04.09.2019 з`явилися повноважні представники позивача та відповідача-2. Повноважний представник відповідача-1 не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2019 відкладено підготовче судове засідання на 15.10.2019 об 11:30 год.

До суду від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, в якій останній просить суд, заборонити:

- Управлінню каналу Дніпро-Донбас приймати будь-які роботи з реконструкції об`єкта від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД-СТРОЙ-АЛЬЯНС" в рамках договору №05082019 від 05.08.2019 та заборонити здійснювати перерахунок коштів на виконання договору №05082019 від 05.08.2019, вносити зміни та укладати додаткові угоди до договору №05082019 від 05.08.2019 на строк - до кінця розгляду справи;

- Товариству з обмеженою відповідальністю "ГРАНД-СТРОЙ-АЛЬЯНС" виконувати будь-які роботи з реконструкції об`єкту в рамках договору №05082019 від 05.08.2019, вносити зміни та укладати додаткові угоди до договору №05082019 від 05.08.2019, складати будь-які документи, що стосуються виконання робіт з реконструкції об`єкту в рамках договору №05082019 від 05.08.2019 на строк - до кінця розгляду справи.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що договір №05082019 від 05.08.2019, на думку заявника, був укладений з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки під час закупівель №UA-2019-05-28-002388-с від 28.05.2019 при оцінці тендерних пропозицій учасників, замовник застосував дискримінаційний підхід і був необ`єктивним, що порушило право позивача на об`єктивну і неупереджену оцінку тендерних пропозицій, крім того, зазначений договір був укладений під час застосування процедури оскарження.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку, що в її задоволенні слід відмовити, з таких підстав.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання

За приписами ч. 1, 5 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

У постанові від 24.05.2017 у справі № 6-640цс17 Верховний Суд України зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність передбачених статтею 136 Господарського процесуального кодексу України підстав для забезпечення позову, тобто, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що забезпечення позову, це захід фактичного виконання судового рішення, у разі задоволення позову, оскільки позивачем жодним чином не обґрунтовано яким чином рішення (у разі задоволення позову) буде виконуватись та, відповідно, як вжиті заходи можуть забезпечити його виконання.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Згідно із частиною 1 статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Закріплена зазначеною статтею Цивільного кодексу України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

За таких обставин, саме лише подання позовної заяви про визнання недійсним договору №05082019 від 05.08.2019, до ухвалення рішення суду про визнання його недійсним, не свідчить про неправомірність цього правочину і неможливість його виконання сторонами.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЕКТ СТРОЙ ДНІПРО" про життя заходів забезпечення позову повністю.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 139, 140, 234, 235, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОЕКТ СТРОЙ ДНІПРО" (49000, місто Дніпро, вулиця Жуковського, будинок 20; ) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №904/3585/19 - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (частина 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Е. Петренко