ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"07" жовтня 2019 р. Cправа № 902/838/19
СУДОВИЙ НАКАЗ
03.10.2019 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі Структурної одиниці "Вінницькі міські електричні мережі" з вимогою про видачу судового наказу про стягнення з Гаврилова Валерія Володимировича заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 345600 від 13.06.2013 в розмірі 1389,96 грн.
Заяву обґрунтовано наступним. 13.06.2013 між Публічним акціонерним товариством "Вінницяобленерго" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Вінницяобленерго") в особі Структурної одиниці "Вінницькі міські електричні мережі" та Фізичною особою - підприємцем Гавриловим Валерієм Володимировичем укладено Договір № 345600 про постачання електричної енергії терміном дії до 31.12.2020.
Частиною четвертою пункту 9.4. Договору від 13.06.2013 № 345600 визначено, що Сторони зобов`язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів, тощо) не пізніше ніж через 10 днів після настання таких змін».
Під час підготовки матеріалів для звернення суду з заявою про стягнення боргу, було встановлено, що 21.07.2014 в ЄДРЮОФОП внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Фізичної особи- підприємця Гаврилова Валерія Володимировича.
В супереч вимогам укладеного з ним Договору про постачання електричної енергії, Гаврилов В.В. своєчасно не повідомив Заявника про те, що ним припинено підприємницьку діяльністю і проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.
Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності, Гаврилов В.В. продовжував споживати електричну енергію по Договору про постачання електричної енергії, укладеним з ним, як з фізичною особою-підприємцем.
Протягом дії Договору про постачання електричної енергії та згідно з його умовами Заявник здійснював постачання електричної енергії Боржнику.
Станом на 01.04.2018 за Боржником рахувалась кредиторська заборгованість у сумі 122.40 грн.
В квітні 2018 року Боржнику було нараховано за 700 кВт*г спожитої електричної енергії суму 1982,36 грн.
27.12.2018р. Боржник сплатив на рахунок Заявника суму 470,00 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість Боржника у сумі 1 389,96 грн.
На час звернення Заявника до суду Боржник існуючу заборгованість за спожиту електричну енергію не сплатив.
Розглядаючи заяву про видачу судового наказу суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Приписами ч. 1 ст. 154 ГПК України, встановлено, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
Фізична особа, яка мала статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратила його, до 15 грудня 2017 року не могла бути стороною у господарському процесі, якщо для цього не було визначених ГПК України підстав. З часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи спори за її участю, зокрема пов`язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася нею раніше, слід було розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було відкрите у господарському суді до настання таких обставин. У разі припинення провадження у господарській справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, спори за участю фізичної особи, яка припинила підприємницьку діяльність, мали розглядатися за правилами цивільного судочинства.
З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодеку адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.
Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.
Наведена вище позиція суду, відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у його постанові від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18.
Правовий аналіз викладених заявником обставин та дослідження долучених до заяви доказів, свідчить про те, що заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню про стягнення з боржника 1389,96грн. основної заборгованості за Договором № 345600 про постачання електричної енергії від 13.06.2013.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 147, 148, 150, 151 154, 155, 156, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд
Суд повідомляє, що у відповідності до п.7 ч.1 ст.155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Боржник за судовим наказом: Гаврилов Валерій Володимирович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили -
Дата видачі судового наказу стягувачу -
Строк пред`явлення судового наказу до виконання протягом трьох років.
Суддя Матвійчук В.В.