ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

07.10.2019 м.Дніпро Справа № 908/1662/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач)

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інмедсервіс-Плюс" про відвід головуючому судді Кузнецовій І.Л., суддям Орєшкіній Е.В., Подобєду І.М. у справі №908/1662/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інмедсервіс-Плюс" на рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.2019 у даній справі (суддя Корсун В.Л., повне рішення складено 06.05.2019)

за позовом керівника Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Регіонального відділення Фонду державного майна по Запорізькій області, м. Запоріжжя, Державного підприємства "Науково-дослідний та проектний інститут "Укрдіпрогазоочистка", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інмедсервіс-Плюс", м. Запоріжжя

про стягнення 186 764, 29 грн неустойки та зобов'язання повернути нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.04.2019 у справі №908/1662/18 (суддя Корсун В.Л.) позов задоволено частково.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Інмедсервіс-Плюс" повернути Державному підприємству "Науково-дослідний та проектний інститут "Укрдіпрогазоочистка" по акту приймання-передачі державне нерухоме майно - окремо розташовану двоповерхову будівлю (літера Б-2) загальною площею 800,5 м2,розташовану за адресою: м.Запоріжжя, вул.Трегубенка, буд.18, а саме: вбудоване в підвальний поверх будівлі нежитлове приміщення №1 площею 52,6 кв.м., вбудовані в перший поверх будівлі нежитлові приміщення гаражів №№1- 4 площею 209,9 кв.м., приміщення № 5 (кімнати з № 1 по № 11 включно) площею 132 кв.м.та сходову клітину № 12 площею 16,3 кв.м., вбудовані в другий поверх будівлі нежитлові приміщення (кімнати з № 14 по № 27 включно) площею 373,6 кв.м.та сходову клітину № 13 площею 16,1кв.м.

Закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення з ТОВ "Інмедсервіс-Плюс" на користь регіонального відділення Фонду державного майна по Запорізькій області 186 764, 29 грн неустойки за договором №2278/д оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі державного підприємства на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Стягнуто з ТОВ "Інмедсервіс-Плюс" на користь прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури №2 кошти, витрачені у 2018 році на сплату судового збору за подання позовної заяви при здійсненні представництва держави, у сумі 1762, 00 грн

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося ТОВ "Інмедсервіс-Плюс", в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просило його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.07.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Кузнецової І.Л., суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інмедсервіс-Плюс" на рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.2019 у справі №908/1662/18.

05.08.2019 у зв'язку з перебуванням судді Подобєда І.М. у відпустці по справі здійснений повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Кузнецової І.Л., суддів Кощеєва І.М., Орєшкіної Е.В. та прийнято зазначеною колегією суддів справу до свого провадження ухвалою суду від 05.08.2019.

03.10.2019 під час розгляду справи ТОВ "Інмедсервіс-Плюс" було подано заяву про відвід головуючого судді Кузнецової І.Л., суддів Орєшкіної Е.В., Подобєд І.М. від розгляду справи (а.с. 252 - 253).

Клопотання обґрунтовано тим, що в судовому засіданні 03.10.2019 з метою повного і всебічного розгляду справи апелянтом було заявлено клопотання про виклик і допит свідка, яке необґрунтовано залишено судом без задоволення. Тому, на думку апелянта, наявні обставини, що вказують на небажання суду повно і всебічно встановлювати обставини по справі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.10.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Кузнецової І.Л., суддів Кощеєва І.М., Орєшкіної Е.В.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інмедсервіс-Плюс" про відвід суддям Кузнецовій І.Л., Орєшкіній Е.В., Подобєду І.М. у справі №908/1662/18 визнано необґрунтованою. Зупинено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інмедсервіс-Плюс" на рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.2019 у справі №908/1662/18 до вирішення питання про відвід суддям Кузнецовій І.Л., Орєшкіній Е.В., Подобєду І.М. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу і визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2019 зазначена заява передана на розгляд судді Широбоковій Л.П.

Згідно з ч. 8 ст. 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

В пунктах 49, 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначається, що:

- відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним і об'єктивним критерієм. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суд неупередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого, inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28, 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", № 33958/96, пункт 42 рішення ЄСПЛ 2000-12). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. Рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, пункт 38).

- стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Приписами частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини тринадцятої статті 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Реалізації гарантій, встановлених статтею 6 Конвенції, слугує запровадження у національному законодавстві процедур, що забезпечують безсторонність судового розгляду. Такими є, зокрема, передбачені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України підстави для відводу (самовідводу) судді та заборона повторної участі судді у розгляді справи (стаття 36 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Частинами 2-4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 36 Господарського процесуального кодексу України визначає недопустимість повторної участі судді у розгляді справи, а саме:

1. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до частини третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно поданої заяви про відвід головуючого судді Кузнецової І.Л., суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М. вбачається, що підстави для відводу суддів, передбачені норами ст. ст. 35, 36 ГПК України в даному випадку відсутні, тобто відсутній об'єктивний критерій для відводу судді.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, суддя Подобєд І.М. не приймає участі у справі, оскільки відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи від 05.08.2019 у зв'язку з перебуванням у відпустці був замінений на суддю Кощеєва І.М., яким у складі колегії суддів Орєшкіної Е.В., головуючого судді Кузнецової І.Л. ухвалою суду від 05.08.2019 справу було прийнято до свого провадження.

Тому, заявлення відводу судді Подобєду І.М. у справі №908/1662/18, є безпідставним.

Посилання апелянта на відмову судом у задоволенні його клопотання про виклик свідка не може свідчити про наявність об'єктивного критерію, бо незгода сторони з процесуальними рішеннями судді тощо не може бути підставою для відводу (ч.4 ст. 35 ГПК України).

Стосовно наявності суб'єктивного критерію для відводу головуючого судді Кузнецової І.Л., судді Орєшкіної Е.В. від розгляду справи №908/1662/18 жодних доводів апелянтом не наведено.

Слід зауважити, що за приписами ч. 1, 3 ст. 6 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши доводи заявника в заяві про відвід від 03.10.2019 та норми чинного Господарського процесуального кодексу України, що регулюють вказані питання, суд дійшов висновку, що заявником не підтверджено належними та допустимими доказами існування обставин, що є підставою для відводу головуючого судді Кузнецової І.Л., суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М. у зв`язку з чим клопотання про відвід є необґрунтованим та у його задоволенні судом відмовляється.

Керуючись ст. ст. 35-36, 38, 39, 233, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інмедсервіс-Плюс" про відвід головуючого судді Кузнецової І.Л., суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М. від розгляду справи №908/1662/18 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова