ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019м. ДніпроСправа № 904/3637/19

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, м. Дніпро

про стягнення основного боргу у розмірі 23 615,52 грн., пені у розмірі 2 459,25 грн., 3% річних у розмірі 1 992,60 грн. та інфляційної складової у розмірі 6 535,30 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро про стягнення основного боргу у розмірі 23 615,52 грн., пені у розмірі 2 459,25 грн., 3% річних у розмірі 1 992,60 грн. та інфляційної складової у розмірі 6 535,30 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу № 00365/16-ТЕ(Т)-4 від 01.11.2016 зі сплати вартості поставленого газу.

Ухвалою суду від 23.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Представники сторін вимоги ухвали суду не виконали, витребувані документи не надали.

Згідно зі ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська (в подальшому перейменований на Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро) (споживач) було укладено договір постачання природного газу № 00365/16-ТЕ(Т)-4 від 01.11.2016 (договір).

Відповідно до п. 12.1 договору, договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.11.2016 і діє в частині реалізації газу до 31.12.2016 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Згідно з п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору.

Пунктом 5.2 договору визначено, що ціна за 1000 куб.м. природного газу за цим договором становить 5 930,40 грн. з ПДВ.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з положеннями статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, поставив відповідачу у грудні 2016 газ на загальну суму 908 015,40 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №б/н від 31.12.2016.

Згідно з абзацом 2 п. 6.1 договору, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

З урахуванням зазначеного пункту договору, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого у грудні 2016 газу є таким, що настав 25.01.2017.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлений газ у належні строки. Так, відповідачем було здійснено такі оплати: 28.12.2016 на суму 686 520,90 грн., 15.02.2017 на суму 197 878,98 грн.

Решта поставленого природного газу на суму 23 615,52 грн. відповідачем неоплачена.

За таких обставин, вимогу позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 23 615,52 грн. слід задовольнити.

Пунктом 8.2. договору встановлено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору, він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 8.2. договору позивач нарахував пеню за загальний період з 26.01.2017 по 25.07.2017 у розмірі 2 459,25 грн.

Розрахунок пені, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 2 459,25 грн., слід задовольнити.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 1 992,60 грн. за загальний період з 26.01.2017 по 03.06.2019 та інфляційну складову у розмірі 6 535,30 грн. за період з лютого 2017 по квітень 2019.

Розрахунки 3% річних та інфляційної складової, надані позивачем, відповідають чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховують періоди нарахувань та не містять арифметичних помилок. Тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 992,60 грн. та інфляційної складової у розмірі 6 535,30 грн., слід задовольнити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 13; ідентифікаційний код: 08004581) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код: 20077720) суму основного боргу у розмірі 23 615,52 грн., пеню у розмірі 2 459,25 грн., 3% річних у розмірі 1 992,60 грн. та інфляційну складову у розмірі 6 535,30 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 921 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 07.10.2019.

Суддя Ніколенко М.О.