ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.09.2019 Справа № 905/926/19

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання - Коновалова А.І.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

Відповідач - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

Про стягнення штрафу у розмірі 2528793,40 грн.

Представники учасників справи:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Баранов А.С.

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі-позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-відповідач) про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 2528793,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем встановленого терміну доставки вантажу, визначеного Статутом залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, внаслідок чого позивачем нарахований штраф за несвоєчасну доставку вантажу.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином, просив розглянути справу за відсутності його представника.

11.06.2019 представником відповідача подано відзив на позов, у якому відповідач заперечує щодо заявлених позовних вимог, з посиланням на невірно розраховану суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

11.06.2019 відповідач подав заяву про зменшення розміру штрафу, в якій просить зменшити розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 126439,67 грн, що становить 5% від ціни позову.

19.07.2019 на офіційну електронну адресу суду та 23.07.2018 через канцелярію господарського суду позивачем подано заперечення на клопотання відповідача проти зменшення штрафу.

У судовому засіданні представник відповідача просив зменшити розмір заявлених позовних вимог до 126439,67 грн.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» здійснила перевезення різних вантажів на адресу ПРАТ "ММК ім. ІЛЛІЧА" по наступним залізничним накладним: №34251462, №34403642,№ 34471557, №34572230, осн.№34584011 дос.№34708255, №34590836, №34607580, №34628677, №34639963, №34643866, №34655316, №34655431, №34663112, №34672592, №34673756, №34678086, №34678250, №34678276, №34678409, №34690107, №34694448, №34699041, №34706648, №34710277, №34710301, №34714006, №34718247, №34719609, №34720151, №34720359, №34720383, №34720516, №34748004, №34748251, №34748822,№ 34748830, №34758433, №34759373, №34759597, №34766725, №34769703, №34771311, №34772616,№ 34772731, №34773861, №34782193, №34784363, №34784843, №34785261, №34786996, №34788109, №34793067, №34793075, №34796797, №34798587, №34798678, №34804955, №34814038, №34814079, №34814103, №34815068, №34825141, №34829713, №34829747, №34835686, №34840157, №34845800, №34855437, №34865378, №34865394, №34865584, №34865600, №34865774, №34865790, №34865907, №34907790, №34908160, №34908772, №34908988, №34951483, №34954206, №34954750, №34956433, №34957167, осн.№36435964 дос.№34703413, №36446102, №36450724, осн.№36460426, дос.№53631339, дос.№36464865, №36463032, №36464956, №36468817, №36476059, №36478519, №36479459, №36481950, №36481976, №36488344, №36488351, осн.№36519965, дос.№34774455, осн.№36534436, дос№.53700043, №36540391, №36544401, №36544591, №36545044, №36545150, №36567014, №36567188, №36567196, №36579977, №36621506, №36663649, №36666949, №36673622, №36738540, №36746634, №36783934, №40034282, №40228041, №40259731, №40263048, №40293128, №40301780, №40393845, №40410748, №40411993, №40412009, №40412017, №40412025, №40412033, №40412041, №40412058, №40574329, №40694184, №42289363, №42503490, №42566091, №42566109, №42566117, №42566125, №42668798, №42668806, №42668814,№ 42668822, №42668830, №42668848, №42717686, №42739904, №42805622, №42830802, №42843268, №42846899, №42853283, №42853473, №42853481, №42853499, №42878603, №42883124, №42926469, №42926477, №42952309, №42953703, №42953711, №42953729, №42953752, №42976183, №42985838, №42985846, №42985853, №42985861, №42985879, №42999250, №43284066, №43288059, №43288083, №43291509, №43301712, №43302652, №43308840, №43310101, №43310994, №43312438, №43348820, №43355379, №43357045, №43360825, №43446483, №43463058, №43467232, №43512144, №43512151, №43521202, осн.№45026796 дос.№45056355, №45036142, №45036902, осн.№45054152, дос.№45093390, №45055704, осн.№45075546,дос.№45122645 ,дос.53942132, осн.45076676 ,дос.№45105020 ,дос.№45113297, осн.№45110210 ,дос.№45136223, осн.№45110228, дос.№45118338, осн.№45123098, дос.№47987789, №45132479, №45136942,№ 45136959, осн.№45158409, дос.№45210861, №45162120, №45162138, №45162146, №45162153, №45183100, №45183118, №45183126, №45183134, осн.№45183480, дос.№45216579, дос.№45242922, №45204583, осн.№45204609, дос.№45232931, осн.№45204617, дос.№45233038, №45204625, осн.№45204864, дос.№45212776,осн.№45212875, дос.№45234358, осн.№45212891, дос.№45234218, осн.№45223054, дос.№45228038, осн.№45242260, дос.№45263985, осн.№45242286, дос.№45278728, осн.№45248473, дос.№45283215, дос.№48009740, осн.№45253499, дос.№45258092, дос.№48076442, осн.№45302007, дос.№45030012, №45313129, осн.№45324043, дос.№45329190, №45324456, №45324464, осн.№45331568, дос.№45030053, №45331808, №45331816, №45331824, №45331832,№45331840, осн.№45351152, дос.№45380797, дос.№45385663, осн.№45351434, дос.№45441441, осн.№45379450, дос.№45437423, осн.№45383411, дос.№48089718, №45420916, осн.№47074240, дос.№47170485, осн.№47157110, дос№47157300, №47180781, осн.№47212923, дос.№47285911, №47219209, осн.№47230065, дос.№47273198, осн.№47230081, дос.№47233986, осн.№47253026, дос.№47317730, дос№47259205, осн.№47254596, дос.№47256607, осн.№47254594, дос.№.47256623, осн.№47262324, дос.№47288121, осн.№47262415, дос.№47287958, осн.№4726886, дос.№47286133, осн.№47271093, дос.№47304522, дос.№53665121, №47272281, осн.№47282579, дос.№53633624, осн.№47285572, дос.№47313082, №47298526, №47306667, осн.№47310677, дос.№47326871, №47311444, осн.№47325113, дос.№47325121, №47337381, №47342175, осн.№47351804, дос.№47425145, дос.№47508528, дос.№47452560, дос.№47503610, №47354865, осн.№47356969, дос.№47398755, дос.№47360193, осн.47380217, дос.№47435268, осн.№47380654, дос.№47386941, осн.№47382015, дос.№47425517, осн.№47382056, дос.№53647731, №47404827, осн.№47404827, дос.№53797478, осн.№47412754, дос.№47452230, №47412986, осн.№47412994, дос.№47475876, №47413067, №47415021, №47416573, №47416615, №47435193, осн.№47443239, дос.№47529045, дос.№47476320, осн.№4744326, дос.№47519301, осн.№47446646, дос.№47533971, осн.№47452081, дос.№47472915, №47461223, №47461405, осн.№47465604, дос.№47484910, осн.№47465802, дос.№47608088, дос.№53635652, осн.№47472295, дос.№47477807, №47475751, №47475934, осн.№47500970, дос.№47476270, дос.№53733770, дос.№47517453, дос.№47503511, осн.№47507694, дос.№47604079, осн.№47508296, дос.№47551163,осн.№47508312, дос.№47530571, дос.№47551023, осн.№47510391, дос.№47552856, осн.№47510441, дос.№47519202, №47514211, №47514245, №47514252, №47523543, осн.№47523709, дос.№47554589, осн.№47523717, дос.№47556246, №47525704, №47525753, №47525779, №47525787, №47530506, осн.№47531728, дос.№47568308, осн.№47537550, дос.№47572334, осн.№47569793, дос.№47613914, дос.№47614110, дос.№53697744, осн.№47572839, дос.№47606686, дос.№47639885, осн.№47573035, дос.№47606264, осн.№47574595, дос.№47595269, дос.№47609060,№ 47575592, осн.№47575634, дос.№47623434, № 47575709, осн.№47576822, дос.№47614359, осн.№47577374, дос.№47606660, №47577754, №47578166, №47580790, №47604285, осн.№47606009, дос.№47657572, осн.№47607353, дос.№47671854, №47608104, №47608138, осн.№47614227, дос.№47631395, №47628235, осн.№47634597, дос.№47611835, дос.№47664321, осн.№47635115, дос.№47664388, дос.№53738902, осн.№47636402, дос.№47606728, дос.№47657960, №47637608, осн.№47638366 , дос.№47657564,,осн.№47652573 , дос.№47682992, дос.№47758354, осн.№47652656, дос.№47675962, осн.№47652664, дос.№47682703, осн.№47670526, дос.№47689575, дос.№47712120, осн.№47671219, дос.№47698550, дос.№47606751, дос.№47678768, №47671227, осн.№47672779, дос.№47684618, осн.№47676028, дос.№47710199, дос.№47713326, осн.№47677208 дос.№47683156, дос№.47691654, осн.№47686258, дос.№47728365, дос.№47728555, осн.№47740931, дос.№53696357, дос.№53740973, дос.№53817912, осн.№47745278 дос.№53737854, №47747159, №47775432, №47775457, осн.№47793955 дос.№47812144, осн.№47803952 дос.№47786637 дос.№47857958, осн.№47803994 дос.№47820006, №47804075, осн.№47807904 дос.№47833280, осн№.47808423 дос.№47833298, осн.№47810296 дос.№47830682, дос.№47828140, осн.№47830203, дос.№47864038, осн.№47831284 дос.№47845334, осн.№47842109 дос.№47861687, осн№.47842158, дос.№47861711, осн.№47842174 дос.№47861901, №47847041, осн.№47848643 дос.№47886973, дос.№47869193, осн.№47848908, дос.№47895602, осн.№47849526 дос.№47868757, осн.№47851779, дос.№47606900, №47857552, №47857560, №47857743, осн.№47859129 дос.№47869441, осн.№47864996 дос.№47895917, дос.№47895685, осн.№47865134, дос.№47606942, дос.№53813101, №47865142, №47865159, №47865167, осн№.47865183 дос.№47985767, №47865191, №47865209, осн.№47866918, дос.№47868468, дос.№47890751, дос№.47606959, дос№.47945993, №47910948, осн№.47911409 дос.№47934666, осн.№47948583 дос.№47973854 дос.№47996996, №47949474, осн.№47950662, дос.№47890827, №47952890, №47952940, №47954052, осн.№47955927, дос.№47985791, осн.№47971171 дос.№47987672, №47982194, осн.№47982889 дос.№47607023, дос.№47986906, дос.№47986914, №47986112, №47986120, осн.№47990189 дос.№45013711, осн.№47997382 дос.№45021094, №47999750, №47999768, осн.№48002117 дос.№48013155, дос.№48043707, №48002265, №48002299, осн.№53550042 дос.№53788998, №53564191, осн.№53604351 дос.№53607503, №53618856, №53687596, №53687638, №53687703, №53715462, №53715512, №53751772, осн.№53764601 дос.№53771697, 53764643, осн.№53764700 дос.№53770707, дос.№53832929, №53767810, №53773644, осн.№53902268 дос.№45242237, осн.№53952685 дос.№53961595, осн.№53988960 дос.№53993242, №53998597, №53998605, №53998639, №53998654, №53998662, №53998696, №53998746, №53998779, № 53998803, №53998837, №53998852, №53998878, №53998902, №53998944, №53998985, осн№.45318367 дос.№45328952, №53536090, №53536108, №53540084, №53544441, №53544458, №53642906, №53642914, №53642922,№ №53644365, №53644431, дос.№53712691, №53644464, №53644498, №53645040, №53668885, №53717591, №53746301, №53746319, №53752952, №53814810, №53814828, №53916862, №53922480, №53922498, №53928610, №53928628,№ 53937397, №53937413, №53937439, №53937454, №53939187, №53939195. №47889670, №47313085, №47268867, №53817912.

Вантаж, що прямував за вказаними залізничними накладними, відповідач доставив позивачу після закінчення нормативно встановленого терміну доставки, про що свідчать календарні штемпелі видачі вантажу (графа 52) у залізничних накладних.

Згідно з ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст.908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Згідно з ст.41 Статуту, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (далі - Правила) передбачено, що у разі перевезення вантажною швидкістю терміни доставки вантажу обчислюються за маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками у середньотоннажних контейнерах, виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

Згідно з заявою відправника у графі 7 залізничних накладних, вантаж перевозився вантажною швидкістю.

Відповідно до п.1.2 Правил, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Згідно з п. 2.1 Правил обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Пунктом 2.4 Правил передбачено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до п.2.9 Правил, про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Згідно з п.2.10 Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам-суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 1) 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 2) 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 3) 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Тобто встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Судом встановлено, відповідно до календарних штемпелів на залізничних накладних (графа 52) відповідач доставив позивачеві вантаж з порушенням встановлених термінів доставки, визначених статтею 41 Статуту та Правилами, що згідно із статтею 116 Статуту є підставою для застосування до відповідача як перевізника відповідальності у виді штрафу.

Позивач нарахував та заявив до стягнення штраф за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 2528793,40 грн.

Судом за кожною накладною перевірено: дата прийняття вантажу до перевезення; дата доставки вантажу; терміну доставки вантажу; часу затримки видачі вантажу; відстань між станціями відправлення та станціями призначення; розмір провізної плати; наявність об'єктивних обставин, які спричинили порушення термінів доставки вантажу.

Здійснивши розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, суд дійшов висновку, що розмір штрафу становить 2528793,4грн.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо невірно нарахованого штрафу за накладними №40259731 від 05.01.2019 та №47416573 від 24.12.2018, оскільки відповідачем невірно розрахований термін доставки за зазначеним накладними. Також, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності підстав для нарахування штрафу за досильними накладними від 18.12.2018 №47285911 та №47273198 у зв'язку з відсутністю посилання на основний документ, оскільки в основних накладних, які зазначені позивачем, вказані ті самі вагони, що зазначаються в досильних документах. Крім того, обов'язок заповненні відповідної графи із зазначенням номеру основної накладної, у разі складання досильної, відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, покладається саме на відповідача.

Також, відповідач не довів відсутність підстав для нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною №47416615 від 24.12.2018, оскільки документи, на які посилається відповідач як на підставу своїх заперечень, до суду надані не були.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на провадження господарської діяльності на території проведення антитерористичної операції; єдиним залізничним сполученням з м.Маріуполь є ділянка між станцією Волноваха та станцією Камиш Зоря, яка обслуговує разом з позивачем ще декілька підприємств, що розташовані між станціями Маріуполь та Южнодонбаська, та на адресу яких надходять вантажі залізницею, що в свою чергу зумовило згущений підхід вантажів та несвоєчасне їх забирання на під'їзні колії вантажоодержувачами. Крім того, при перевезенні вантажів в бік Маріуполя, на ст.Чаплине здійснюється заміна локомотиву та заміна типу тяги з електровозної на теплову, оскільки ділянка Чаплине - Камиш Зоря не електрифікована, що також впливає на строк доставки вантажів. Також, проведення АТО та бойові дії у межах Донецької та Луганської областей суттєво вплинули на фінансове становище регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Згідно з ч.1 ст.233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.09.2019 у справі №910/16925/18.

Судом враховано, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Лиман, де проводить свою господарську діяльність Регіональна філія "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця".

На підтвердження обставин, які зазначені в клопотанні про зменшення розміру штрафу, щодо ускладнення доставки вантажу до м.Маріуполя, відповідачем надано відповідну схему (т.4 а.с.107). Частина залізничної мережі регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" знаходиться на непідконтрольній території України, що значно ускладнює транспортне сполучення у межах регіональної філії "Донецька залізниця", зокрема в напрямку м.Маріуполя.

Крім того, виходячи з наданого відповідачем звіту про фінансові результати за 2018 рік, проведення антитерористичної операції на території Донецької області суттєво вплинуло на фінансове становище Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», збиток становить 1140891 тис. грн. (т.4 а.с.106).

Встановлення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу Статутом залізниць України, а не договором, не позбавляє суд права зменшити розмір нарахованого штрафу, за наявності підстав передбачених законодавством. Крім того, Статут залізниць України не передбачає прямої заборони щодо зменшення розміру штрафу за зазначене порушення. Статут залізниць України в цьому випадку неможливо застосовувати як спеціальний нормативно-правовий акт, оскільки Статутом взагалі не врегульоване питання зменшення розміру штрафу на відміну від законів - Цивільного та Господарського кодексів, які мають вищу юридичну силу порівняно із Статутом залізниць України, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, враховуючи недоведеність позивачем понесення ним збитків чи будь-яких інших негативних наслідків, викликаних несвоєчасною доставкою вантажу відповідачем, виходячи з загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення нарахованого відповідачу штрафу до 126439,67 грн.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код юридичної особи - 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, Донецька область, м.Лиман, вул. Привокзальна, 22, код ЄДРПОУ ВП - 40150216) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, ідентифікаційний код юридичної особи - 00191129) суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 126439 (сто двадцять шість тисяч чотириста тридцять дев'ять) грн 67 коп. та витрати з оплати судового збору в сумі 37931 (тридцять сім тисяч дев'ятсот тридцять одна) грн. 91 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.10.2019.

Суддя О.В. Говорун