ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2019 р. Справа№ 910/9295/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТ-ВЕСТ ЛОГІСТІК УКРАЇНА»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 про повернення позовної заяви

у справі № 910/9295/19 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТ-ВЕСТ ЛОГІСТІК УКРАЇНА»

до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ»

про витребування рухомого майна з чужого незаконного володіння,

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСТ-ВЕСТ ЛОГІСТІК УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ОСТ-ВЕСТ ЛОГІСТІК УКРАЇНА», позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (далі - АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», відповідач) про витребування з чужого незаконного володіння відповідача наступного рухомого майна:

- напіввагон 4-вісний № 55175129, заводський номер № 3454, модель 12-9745, вантажопідйомність 70,0 т;

- напіввагон 4-вісний № 55175350, заводський номер № 3477, модель 12-9745, вантажопійомність70,0 т;

- напіввагон 4-вісний № 55174247, заводський номер № 3366, модель 12-9745, вантажопідйомність 70,0 т;

- напіввагон 4-вісний № 55174510, заводський номер № 3493, модель 12-9745, вантажопідйомність 70,0 т;

- напіввагон 4-вісний № 53118485, заводський номер № 42, модель 12-9745, вантажопідйомність 70,0 т;

- напіввагон 4-вісний № 55175186, заводський номер № 3460, модель 12-9745, вантажопідйомність 70,0 т;

- напіввагон 4-вісний № 53131017, заводський номер № 70, модель 12-9745, вантажопідйомність 70,0 т;

- напіввагон 4-вісний № 55174379, заводський номер № 3379, модель 12-9745, вантажопідйомність 70,0 т;

- напіввагон мод. 12-9745 ТУ У 35.2-2-2004, № 55140065, заводський номер № 2087, вантажопідйомність 70,0 т;

- напіввагон мод. 12-9745 ТУ У 35.2-2-2004, № 55140131, заводський номер № 2099, вантажопідйомність 70,0 т;

- напіввагон мод. 12-9745 ТУ У 35.2-2-2,004, № 55139968, заводський номер № 2076, вантажопідйомність 70,0 т.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі №910/9295/19 вказану позовну заяву повернуто позивачеві без розгляду на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

Повертаючи позовну заяву, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем при зверненні з позовом до суду було порушено правила об`єднання позовних вимог, а саме, в одній позовній заяві об`єднано вимоги про витребування з чужого незаконного володіння відповідача 11 (одинадцяти) напіввагонів, які було передано в тимчасове користування (оренду) третій особі (ТОВ «МЕТАЛУРГТРАНС») на підставі Договору оренди № 51А від 21.08.2013 (вісім спірних напіввагонів) та на підставі Договору № 48А від 21.08.2013 (три спірних напіввагона), наявність яких у володінні відповідача позивач підтверджує залізничними накладними у кількості 10 штук; вимоги про витребування з чужого незаконного володіння відповідача 11 (одинадцяти) спірних напіввагонів не пов`язані між собою ані підставою виникнення, ані поданими доказами, а їх сумісний розгляд перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору; у поданій позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтовує правомірність об`єднання ним в одній позовній заяві вказаних вимог.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ТОВ «ОСТ-ВЕСТ ЛОГІСТІК УКРАЇНА» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на те, що при зверненні з позовом до суду позивачем не було порушено правила об`єднання позовних вимог, оскільки вказані вимоги пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами; позовні вимоги є вимогами за однотипними (однорідними) зобов`язаннями з доставки вантажу до станцій призначення, що виникли з незначним розривом у часі та мають абсолютно ідентичні умови їх виконання, що підтверджує відсутність суттєвих ускладнень при дослідженні доказів та встановленні обставин справи за всіма залізничними накладними в одному провадженні; враховуючи, що на стадії відкриття провадження у справі суд позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам, поданим позивачем в обґрунтування позовних вимог, тому висновок суду про непов`язаність доданих до позовної заяви доказів із заявленими позивачем позовними вимогами є передчасним; посилання суду на те, що сумісний розгляд об`єднаних вимог утруднить вирішення спору є безпідставним, оскільки таке право суду було передбачено статтею 63 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017, проте на час постановлення оскаржуваної ухвали статтею 174 ГПК України в редакції, що діє після 15.12.2017, не передбачено повернення позовної заяви з таких мотивів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 поновлено ТОВ «ОСТ-ВЕСТ ЛОГІСТІК УКРАЇНА» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі №910/9295/19, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, призначено її розгляд на 25.09.2019, встановлено відповідачеві строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, зобов`язано ТОВ «ОСТ-ВЕСТ ЛОГІСТІК УКРАЇНА» надати суду апеляційної інстанції оригінал позовної заяви з додатками від 03.07.2019, яка подавалась до суду першої інстанції.

06.09.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 у справі №910/9295/19.

Відповідач скористався правом, наданим статтею 263 ГПК України, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач вказував на те, що укладення договорів між одними й тими ж сторонами не доводять спільність виникнення спірних правовідносин; у випадку підтвердження вимог однотипних зобов`язань з доставки вантажу, що мають ідентичні умови їх виконання, як зазначається скаржником, такі вимоги підтверджувались би накладною на відправку групи вагонів; суд дійшов правильного висновку про непов`язаність та неоднорідність позовних вимог.

У судове засідання відповідач явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Частиною 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач не повідомив суд про поважність причин нез`явлення до суду апеляційної інстанції, з огляду на встановлені статтею 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

У судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

25.09.2019 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

При цьому, під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Отже, позивач наділений правом об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, тобто кілька способів захисту порушеного права.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Якщо позивач порушив правила об`єднання вимог або об`єднання цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву.

Так, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог в одній позовній заяві, з огляду на наступне.

Як вбачається з поданої позовної заяви, позивачем були заявлені вимоги про витребування з чужого незаконного володіння відповідача рухомого майна, а саме, 11 (одинадцяти) напіввагонів.

Дослідивши зміст заявлених позовних вимог, колегія суддів зазначає, що такі вимоги пов`язані між собою як підставою виникнення, так і поданими доказами, обґрунтовані одними і тими ж обставинами, а саме тим, що вказані напіввагони належать на праві власності ТОВ «ОСТ-ВЕСТ ЛОГІСТІК УКРАЇНА» та були передані в тимчасове користування (оренду) третій особі - ТОВ «МЕТАЛУРГТРАНС» на підставі Договору оренди № 51А від 21.08.2013 (вісім спірних напіввагонів) та Договору № 48А від 21.08.2013, строк дії яких закінчився 31.05.2019; після закінчення строку дії вказаних договорів оренди спірні напіввагони не були повернуті позивачеві у зв`язку з тим, що останні вибули з володіння ТОВ «МЕТАЛУРГТРАНС» та наразі перебувають в АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ».

При цьому, на підтвердження вказаних обставин позивачем до позовної заяви додано як відповідні договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі та залізничні накладні на кожен напіввагон окремо, так і докази, які є спільними для всіх напіввагонів, зокрема, листування між позивачем та ТОВ «МЕТАЛУРГТРАНС», довідку позивача про балансову вартість 11 напіввагонів.

Посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі як на підставу для повернення позовної заяви на те, що сумісний розгляд таких позовних вимог значно затягне і утруднить розгляд справи, буде мати наслідком порушення завдань та строків господарського судочинства, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що відповідне право суду повернути позовну заяву навіть у випадку, коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, було передбачено та закріплено в ст. 63 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017, а також у пункті 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011.

Проте, на час постановлення оскаржуваної ухвали статтею 174 ГПК України в редакції, що діє після 15.12.2017, на відміну від статті 63 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017, не передбачено повернення позовної заяви з таких мотивів, що об`єднання позовних вимог перешкоджає з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднює вирішення спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.04.2019 у справі № 905/2043/18.

Крім того, на переконання колегії суддів, у даному випадку об`єднання відповідних позовних вимог не буде мати своїм наслідком суттєве утруднення вирішення спору. Натомість, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що при поданні даної позовної заяви позивачем не були порушені правила об`єднання позовних вимог, визначені ст. 173 ГПК України, а висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України є помилковими.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Оцінюючи вищенаведені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «ОСТ-ВЕСТ ЛОГІСТІК УКРАЇНА» є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі №910/9295/19 прийнята з порушенням норм процесуального права щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, внаслідок чого підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до Господарського суду міста Києва.

У зв`язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, має здійснюватись судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТ-ВЕСТ ЛОГІСТІК УКРАЇНА» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі №910/9295/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського міста Києва від 22.07.2019 у справі №910/9295/19 скасувати.

3. Матеріали справи №910/9295/19 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.09.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук