УХВАЛА

25.09.2019Справа № 910/11666/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши у підготовчому засіданні справу

за позовом Виконувача обов`язків прокурора Миколаївської області (54030, місто Миколаїв, вул. Спаська, будинок 28) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2)

до: 1) Миколаївської обласної державної адміністрації (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, будинок 22),

2) Березанської районної державної адміністрації (57400, Миколаївська обл., смт Березанка, вул. Центральна, 33)

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Леддер" (65005, м. Одеса, вул. Михайлівська, 44, офіс 311)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне підприємство "Очаківське лісомисливське господарство" (57555, Миколаївська обл., Очаківський район, село Василівка, ВУЛ. ЛІСНА, будинок 6)

про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними договору, витребування земельної ділянки,

Представники учасників справи: згідно з протоколом судового засідання

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Виконувача обов`язків прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Миколаївської обласної державної адміністрації, Березанської районної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю "Леддер", у якій викладено такі вимоги:

1) Визнати незаконними та скасувати пункти 1, 2 розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації від 28.07.2006 №234-р про затвердження проекту землеустрою та надання в довгострокову оренду терміном на 49 років товариству з обмеженою відповідальністю "Леддер" (код ЄДРЮОФОП 34108727) земельну ділянку площею 9,51 га (під проїздами, проходами та площадками), із земель державного підприємства "Очаківське лісомисливське господарство", для рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку котеджного типу.

2) Визнати незаконним та скасувати розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації від 15.02.2007 №40-р про внесення змін до розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації від 28.07.2006 №234-р та викладення його пунктів у новій редакції.

3) Визнати незаконним та скасувати розпорядженням Березанської районної державної адміністрації від 18.07.2007 №719 "Про проведення земельних торгів".

4) Визнати недійсним, укладений 29.08.2007 між Березанською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю "Форленд", договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 9,51 га з кадастровим номером :09:000:0353, розташованої за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради.

5) Визнати недійсним виданий Березанською районною державною адміністрацією 10.09.2007 товариству з обмеженою відповідальністю "Форленд" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №617137, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №03.

6) Витребувати від товариства з обмеженою відповідальністю "Леддер" у власність держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 9,51 га з кадастровим номером :09:000:0353, розташовану за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, спірні розпорядження прийнято з порушенням правового режиму використання земель державного лісового фонду, розташованих у межах прибережної захисної смуги Чорного моря, тому підлягають скасуванню. Разом з тим, оскільки на підставі незаконних розпоряджень між Миколаївською обласною державною адміністрацією та ТОВ "Леддер" укладено договір оренди спірної ділянки від 16.02.2007, а також між Березанською районною державною адміністрацією та ТОВ "Форленд" укладено договір купівлі-продажу від 29.08.2007 та останнім 10.09.2007 отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №617137, то відповідно до ст.ст. 16, 203, 215 ЦК України, ст. 20 Господарського кодексу України, ст. 152 ЗК України, останні підлягають визнанню недійсними. Оскільки вибуття спірної земельної ділянки відбулось без волі власника, остання має бути витребувана від ТОВ "Леддер" на користь належного власника - держави в особі Кабінету Міністрів України на підставі ст. 388 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 відкрито провадження у справі № 910/11166/19, призначено підготовче засідання на 25.09.2019, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Державне підприємство "Очаківське лісомисливське господарство".

11.09.2019 через відділ діловодства суду від Виконувача обов`язків прокурора Миколаївської області надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 у задоволенні заяви Виконувача обов`язків прокурора Миколаївської області про забезпечення позову у справі № 910/11666/19 відмовлено.

16.09.2019 через загальний відділ діловодства суду від прокуратори надійшли докази направлення позову третій особі.

24.09.2019 через загальний відділ діловодства суду від відповідача-3 надійшли клопотання про залишення позову без руху, клопотання про повернення без розгляду заяви про забезпечення позову, заява про зупинення провадження у справі, заява про залишення позову без розгляду.

25.09.2019 через загальний відділ діловодства суду від відповідача-3 надійшов відзив на позов, клопотання про витребування доказів, заява про застосування позовної давності.

25.09.2019 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення.

В підготовче засідання 25.09.2019 з`явився прокурор, уповноважені представники позивача та відповідача-3, представники відповідачів-1,2 не з`явилися.

В підготовчому засіданні суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про залишення без розгляду клопотання відповідача-3 про повернення без розгляду заяви про забезпечення позову, оскільки представник відповідача-3 не підтримав таке клопотання у зв`язку з відмовою судом у забезпеченні позову відповідно до ухвали від 16.09.2019.

Щодо клопотання відповідача-3 про зупинення провадження у справі № 910/11666/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц, судом встановлено, що ця справа вже розглянута Великою Палатою Верховного Суду ..

З огляду на викладене, а також те, що представник відповідача-3 не наполягав в засіданні на задоволенні указаного клопотання, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про залишення без розгляду клопотання відповідача-3 про зупинення провадження у справі № 910/11666/19.

Крім того, в підготовчому засіданні представник відповідача-3 підтримав клопотання про залишення позову без руху, оскільки позовна заява не містить зазначення ціни позову та доказів сплати судового збору за позовною вимогою про витребування майна.

Дослідивши матеріали згаданої позовної заяви, заслухавши пояснення представників, Суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви Виконувача обов`язків прокурора Миколаївської області без руху, з огляду на таке.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Як встановлено у ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до вимог ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Як встановлено статтею 4 вказаного Закону України, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (672 350,00 грн). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн).

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов`язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК. (п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7)

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, прокурором заявлено шість позовних вимог, з яких п`ять - вимоги немайнового характеру та одна - майнового, а саме, про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю "Леддер" у власність держави в особі Кабінету Міністрів України земельної ділянки площею 9,51 га з кадастровим номером :09:000:0353, розташованої за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради.

Проте, з огляду на долучене до матеріалів позову платіжне доручення № 1329 від 21.08.2019 на суму 11 526,00 грн, прокурором сплачено судовий збір за шість вимог немайнового характеру.

Отже, Суд зазначає, що всупереч наведеному прокурором не визначено у позові ціну за позовною вимогою про витребування земельної ділянки з посиланням на відповідні докази, та відповідно не розраховано й не сплачено судовий збір за цією позовною вимогою як зі спору майнового характеру.

Згідно з ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи викладене вище, позовна заява залишається без руху з наданням прокурору строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись статтями 164, 176, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Виконувача обов`язків прокурора Миколаївської області залишити без руху.

2. Надати прокурору строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення цієї ухвали, шляхом подання до суду заяви, що містить зазначення ціни позову в частині витребування земельної ділянки та докази доплати судового збору відповідно до визначеної ціни позову.

3. Попередити прокурора про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 13 ст. 176 ГПК України, за якою позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 26.09.2019

Суддя Т. Ю. Трофименко