УХВАЛА

м. Київ

24.09.2019Справа № 917/772/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія"

до Приватного акціонерного товариства "Троянівське"

про стягнення 308 950, 00 грн.,

Суддя Ломака В.С.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укролія" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Троянівське" (далі - відповідач) про стягнення 308 950, 00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що за договором поставки № 10576 від 29.10.2018 відповідач, як постачальник, передав позивачу товар (соняшник врожаю 2018 року). Умовами Договору передбачено, що у разі поставки товару з вмістом олеїнової кислоти менше ніж 82%, покупець має право оплатити товар за зменшеною ціною на 2 500, 00 грн. За результатом прийняття товару було встановлено в ньому вміст олеїнової кислоти менше ніж 82%, тому на думку позивача, різниця вартості оплаченого товару підлягає поверненню. З огляду на вказане, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 308 950, 00 грн. - повернення вартості оплаченого товару.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 17.05.2019 вищевказану позовну заяву передано за підсудністю до господарського суду міста Києва відповідно до статті 31 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі № 917/772/19 позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

27.06.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.07.2019 відкрито провадження у справі № 917/772/19,вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.07.2019 року.

26.07.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано відзив на позов.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2019 підготовче засідання відкладено на 20.08.2019 року.

06.08.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бердичівській елеватор».

19.08.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано доповнення до відзиву на позов.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.08.2019 відповідно до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 04.09.2019 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.09.2019 підготовче засідання відкладено на 17.09.2019 року.

11.09.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про повернення позовної заяви, закриття провадження у справі та повернення судового збору.

17.09.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, розгляд справи без участі представника позивача та повернення судового збору.

17.09.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.09.2019 підготовче засідання відкладено на 24.09.2019 року.

24.09.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про залишення позову без розгляду та розгляд справи без участі представника позивача.

Представники сторін у підготовче засідання 24.09.2019 року не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У підготовчому засіданні 24.09.2019 року судом розглянуто клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бердичівській елеватор», та вирішено відмовити у його задоволенні, враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 48 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості співвідповідача обґрунтовано тим, що оскільки поставка товару здійснювалась на базі ТОВ «Бердичівський елеватор», де знаходився товар на зберіганні в момент продажу, між позивачем та ТОВ «Бердичівський елеватор» було укладено Договір складського зберігання № 86 від 29.10.2018 та видано відповідні подвійні складські свідоцтва. При переоформленні зерна з ПАТ «Троянівське» на ТОВ «Укролія» представниками сторін було проведено відбір проб зерна та лабораторією ТОВ «Укролія» проведено їх аналіз, за результатами якого було підтверджено, що зерно соняшника відповідає якісним показникам стосовно вмісту олеїнової кислоти і становить 82%. Проте, 28.02.2019 року представники позивача та ТОВ «Бердичівський елеватор» здійснили повторний аналіз зерна соняшнику, яке знаходиться на зберіганні в ємностях № 1301, № 1201, № 1503 та встановлено, що товар, який знаходиться в даних ємностях не відповідає якісним показникам вмісту олеїнової кислоти, визначених при прийманні зерна соняшнику на зберігання. Крім того, позивачем було встановлено, що при прийманні зерна соняшнику на відповідне зберігання ємності № 1301 та № 1201, в яких зберігається товар, для перевірки не надавалися.

Таким чином, позивач вважає, що неналежне виконання ТОВ «Бердичівський елеватор» взятих на себе договірних зобов`язань щодо збереження якісних показників зерна, переданого на зберігання, а саме зменшення показників якості вмісту олеїнової кислоти, завдало позивачу збитків у розмірі вартості товару.

При цьому, позивач вказує на те, що він звертався до ТОВ «Бердичівський елеватор» з вимогою відшкодувати збитки, але вимоги задоволені не були.

Однак, у даній справі предметом заявленого позову є не стягнення збитків за неякісний товар, а вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 308 950, 00 грн. за Договором поставки № 10576 від 29.10.2018, пунктом 4.1.2. якого визначено, що у разі поставки товару з вмістом олеїнової кислоти менше 82% позивач має право оплатити товар за зменшеною ціною на 2 500, 00 грн. за 1 тону. Оскільки за твердженням позивача за результатом прийняття товару було встановлено, що вміст олеїнової кислоти менше ніж 82%, а позивачем оплачено товар з урахуванням того, що вміст олеїнової кислоти буде більше 82%, різниця у вартості оплаченого товару належить до повернення покупцеві.

Таким чином, з урахуванням підстави та предмету заявлених позовних вимог, ТОВ «Бердичівський елеватор» не може бути співвідповідачем у даній справі про відшкодування позивачу різниці оплаченого товару на підставі укладеного з відповідачем договору поставки № 10576 від 29.10.2018 року, а у випадку якщо позивач вважає, що внаслідок неналежного виконання ТОВ «Бердичівський елеватор» умов Договору складського зберігання № 86 від 29.10.2018, він не позбавлений права звернутись до нього з окремим позовом про стягнення збитків за цим Договором.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Бердичівський елеватор».

При цьому, розглянувши клопотання позивача про повернення позовної заяви, закриття провадження у справі та повернення судового збору, суд зазначає наступне.

Так, підстави повернення позовної заяви чітко унормовані положеннями статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, перелік таких підстав є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до приписів частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Також, згідно з приписами частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо:

1) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу);

3) до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви;

4) відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи;

5) позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

6) до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу (частина 1 статті 176 Господарського процесуального кодексу України).

З аналізу вищевказаних положень процесуального закону вбачається, що повернення позовної заяви є неможливим у випадку, якщо такий позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

При цьому, частина 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України містить перелік підстав для закриття провадження у справі.

Зокрема, вищевказаною нормою процесуального права передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо:

1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу;

4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;

6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Отже, положення чинного процесуального законодавства не містять такої підстави для закриття провадження у справі як повернення позовної заяви. Як наслідок, відсутні правові підстави для повернення позивачу судового збору.

Враховуючи вищевикладене, клопотання позивача про повернення позовної заяви, закриття провадження у справі та повернення судового збору не підлягають задоволенню

Разом з тим, розглянувши клопотання позивача про залишення позову без розгляду, суд дійшов висновку про його задоволення, враховуючи наступне.

Частиною 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про залишення позовної заяви без розгляду.

Положеннями пункту 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Вказане право позивача може бути реалізоване лише до початку розгляду справи по суті та є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів позивача чи волі сторін у справі.

При цьому, положення статті 226 Господарського процесуального кодексу України не є диспозитивними та передбачають обов`язок суду залишити позов без розгляду з підстав вказаних у частині 1 цієї статті.

Судом встановлено, що заяву про залишення позову без розгляду підписано уповноваженою особою позивача адвокатом Гриценко Світланою Віталіївною, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 03.01.2019 та Ордеру серії ПТ № 075172 від 30.07.2019. Обмеження повноважень адвоката зазначеними договором та ордером не передбачені.

З огляду на викладене, враховуючи реалізацію позивачем свого процесуального права на подання заяви про залишення позову без розгляду, яка подана до початку розгляду справи по суті і підписана уповноваженою особою, суд дійшов висновку про задоволення заяви та залишення позову без розгляду у відповідності до пункту 5 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Разом з цим, пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" (положення якого при вирішенні питання повернення судового збору є спеціальними по відношенню до норм Господарського процесуального кодексу України) передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

В даному випадку, позовну заяву залишено без розгляду за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укролія», тобто самого позивача.

З огляду на те, що статтею 130 Господарського процесуального кодексу України не передбачено повернення судового збору у разі, якщо надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду, а пунктом 4 частини першої статі 7 Закону України "Про судовий збір" таку заяву віднесено до випадків, у яких сплачена сума судового збору не повертається, суд дійшов висновку, що сплачена позивачем сума судового збору поверненню не підлягає, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні поданого позивачем клопотання.

Керуючись статтями 2, 48, 183, 185, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укролія» про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Бердичівський елеватор».

2. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укролія» про повернення позовної заяви, закриття провадження у справі та повернення судового збору.

3. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укролія» до Приватного акціонерного товариства «Троянівське» про стягнення 308 950, 00 грн. залишити без розгляду.

4. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укролія» про повернення судового збору.

5. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя В.С. Ломака