ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/608/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 (головуючий суддя Тищенко А. І., судді Скрипка І. М., Михальська Ю. Б.) у справі Господарського суду міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбі Форм", Боднарук Юлії Олександрівни - державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області "Центр реєстрації" за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" про витребування майна з чужого незаконного володіння,

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Дарниця" (далі - Позивач, Торговий Дім) звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбі Форм" (далі - Відповідач-1, Товариство) та Боднарук Юлії Олександрівни - державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області "Центр реєстрації" (далі - Відповідач-2, Реєстратор), треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" (далі - Третя особа-1) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" (далі - Третя особа-2), з позовом про витребування з незаконного володіння Відповідача-1 об'єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0) (далі також - Об'єкт нерухомого майна) на користь Позивача; визнання незаконним та скасування рішення № 42014618 від 11.07.2018 Реєстратора про державну реєстрацію речових прав (права власності) Відповідача-1 на Об'єкт, на підставі якого внесено запис про право власності № 26999688.

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що Об'єкт нерухомого майна перебуває у володіння Відповідача-1 на підставі Договору про відступлення права вимоги від 18.03.2013, а також Договору про відступлення права вимоги від 11.07.2018, однак вибув з володіння Позивача незаконно, поза його волею. В чого Позивач зазначив, що 30.03.2006 між ним та ТОВ "Український промисловий банк" укладено договір на відкриття невідновлювальної кредитної лінії, з метою забезпечення зобов'язань Позивача, за яким 30.03.2006 сторонами укладено іпотечний договір, предметом якого є спірне майно. В подальшому на підставі договору про передачу активів ТОВ "Укрпромбанк" від 12.03.2011 права та обов'язки за вказаними кредитним та іпотечним договором перейшли до ПАТ "Дельта Банк", яке відступило право вимоги за цими договорами ТОВ "Фінансова компанія "Надбання" відповідно до укладеного договору про відступлення права вимоги від 18.03.2013.

1.3. ТОВ "ФК "Надбання" у свою чергу 18.03.2013 уклало договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов'язанні) з ТОВ "Буд-ВВВ", відповідно до якого останнє набуло право вимоги належного виконання зобов'язань Позивача за кредитним договором. 19.03.2013 Позивач та ТОВ "Буд-ВВВ" уклали договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким останнє прийняло і набуло право власності на предмет іпотеки - об'єкт спірного нерухомого майна.

1.4. Разом з тим, після скасування рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2016 у справі № 910/10442/16, 11.07.2018 ТОВ "Буд-ВВВ" зареєструвало право власності на зазначене майно та того самого дня на підставі договору про відступлення права вимоги відступило право вимоги належного виконання зобов'язань за кредитним договором Відповідачу-1.

1.5. Також Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться з адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0);

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т. ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру прав на нерухоме майно (в т. ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо Об'єкта нерухомого майна - нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0);

- передати на зберігання третій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю "Відповідальний зберігач" (ідентифікаційний код 42575554, адреса: м. Київ, вул. Солом'янська, будинок 1) об'єкт нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0);

- заборонити Відповідачу-1, а також третім особам використовувати та експлуатувати, у тому числі на підставі укладених договорів оренди, а також на підставі тих, що можуть бути укладені у майбутньому, та заборонити Відповідачу-1, а також третім особам та/або їх представникам, уповноваженим особам входити до приміщень нерухомого майна, вносити чи переміщувати обладнання та/або інше майно з приміщень нерухомого майна або будь-яким іншим способом використовувати об'єкт нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0).

2. Розгляд справи судами

2.1. 22.01.2019 Господарський суд міста Києва ухвалив заяву Позивача про забезпечення позову задовольнити частково; накласти арешт на об'єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0); заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т. ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру прав на нерухоме майно (в т. ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об'єкта нерухомого майна - нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0); передати на зберігання третій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю "Відповідальний зберігач" (ідентифікаційний код 42575554, адреса: м. Київ, вул. Солом'янська, будинок 1) об'єкт нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходиться з адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0); в іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

2.2. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що, оскільки Об'єкт нерухомого майна зареєстрований за Відповідачем-1 та знаходиться в його володінні, однак виставлений Відповідачем-1 на продаж, що підтверджується оголошеннями розміщеними ним в мережі інтернет; Об'єкт постійно підлягає рейдерським захопленням з боку невідомих осіб, які, застосовуючи примус, прориваються до цих приміщень, руйнуючи вітрини магазинів та пошкоджуючи майно, ця інформація є загальнодоступною та розміщена в інтернет мережі (скріншоти додані заявником до заяви про забезпечення позову), тобто існує ймовірність погіршення стану цього майна чи зниження його вартості. При цьому Відповідач-1, якщо він є законним власником спірного майна, також повинен бути зацікавлений в збереженні цього майна в належному стані до вирішення справи по суті. Таким чином, існує можливість відчуження (перепродажу) Відповідачем-1 Об'єкта нерухомого майна, а також вчинення протиправних дій щодо цього майна, що може призвести до заниження його вартості, що свідчить про наявність підстав для часткового задоволення заяви Позивача про забезпечення позову.

2.3. 09.04.2019 Північний апеляційний господарський суд постановою ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 змінив; в задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову відмовив повністю.

2.4. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що за наявності тих доказів, що подані до заяви про забезпечення позову, достеменно встановити, що саме Відповідач-1 розмістив оголошення на сайтах про продаж Об'єкта нерухомого майна є неможливим. Посилання на скрін-шоти веб-сторінки comments.ua про рейдерське захоплення Об'єкта не може вважатись доказом вчинення Відповідачем-1 дій щодо відчуження майна, оскільки у цих публікаціях вказано про намагання рейдерського захоплення торгового центру невідомими особами, тобто особами, яких неможливо встановити, як і встановити можливу причетність до Відповідача-1. Отже доводи Позивача зводяться виключно до припущень, не підтверджених відповідними доказами.

3. Короткий зміст скарги на дії (бездіяльність) виконавця

3.1. У лютому 2019 року Відповідач-1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича (далі - Приватний виконавець) щодо винесення 29.01.2019 постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 58224804 та від 29.01.2019 постанови про закінчення виконавчого провадження № 58224804; скасувати постанову приватного виконавця від 29.01.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні 29.01.2019 постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 58224804 та постанову від 29.01.2019 про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 58224804; зобов'язати приватного виконавця відновити виконавче провадження та вчинити виконавчі дії з виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 про забезпечення позову у виконавчому провадженні № 58224804.

3.2. Скарга мотивована тим, що, оскільки суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони Відповідачу-1, а також третім особам використовувати та експлуатувати Об'єкт нерухомого майна, Приватний виконавець не мав права приймати рішення про заборону користування цим майном, його арешт та заборону відчужувати. Крім того, всупереч ухвалі Печерського районного суду міста Києва від 27.09.2018 у справі № 757/47178/18-к, якою накладено арешт із забороною відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися об'єктами нерухомого майна, розташованими за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144Б, реєстраційні номери об'єктів нерухомого майна: 34673796, 0, розпорядився майном та передав його на відповідальне зберігання, чим перевищив надані йому повноваження. Приватний виконавець описав майно, яке було у користуванні та володінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" (далі - Третя особа-2), чим обмежив доступ та право користування в тому числі, але не виключно рухомим майном, яке належить на праві власності орендарю, який станом на час подання скарги обмежений в доступі до цього майна.

4. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

4.1. 18.02.2019 Господарський суд міста Києва (суддя Чебикіна С. О.) у задоволення скарги Відповідача-1 на дії (бездіяльність) та рішення Приватного виконавця відмовлено повністю.

4.2. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що дії приватного виконавця щодо передачі арештованого майна на зберігання ТОВ "Відповідальний зберігач" здійснені на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у цій справі, а судом не встановлено порушень Закону України "Про виконавче провадження" при виконанні приватним виконавцем вказаної ухвали суду першої інстанції.

5. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5.1. 18.06.2019 Північний апеляційний господарський суд ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 змінив, скаргу Відповідача-1 на дії Приватного виконавця задовольнив частково; визнав неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва щодо зазначення у постанові про опис та арешт майна боржника від 29.01.2019 у виконавчому провадженні № 58224804 "заборони користування"; в іншій частині ухвалу залишив без змін.

5.2. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що Приватний виконавець здійснював виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 про передачу майна на зберігання та при здійсненні опису і арешту майна боржника на виконання цієї ухвали не здійснював функцій державного реєстратора та не вчиняв реєстраційних дій.

5.3. Водночас, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у цій справі у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони Відповідачу-1, а також третім особам використовувати та експлуатувати, у тому числі на підставі укладених договорів оренди, а також на підставі тих, що можуть бути укладені у майбутньому, та заборонити Відповідачу-1, а також третім особам та/або їх представникам, уповноваженим особам входити до приміщень нерухомого майна, вносити чи переміщувати обладнання та/або інше майно з приміщень нерухомого майна або будь-яким іншим способом використовувати Об'єкт нерухомого майна. Отже Приватний виконавець неуважно дослідив зміст ухвали суду першої інстанції та не врахував вимоги статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", а саме властивостей майна, необхідності використання його третіми особами, та встановив у постанові про арешт майна боржника у виконавчому провадженні "заборону користування" арештованим майном.

6. Короткий зміст вимог касаційної скарги

6.1. Приватний виконавець (далі - Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 в частині визнання неправомірними дій Приватного виконавця щодо зазначення у постанові про опис та арешт майна боржника від 29.01.2019 у виконавчому провадженні № 58224804 "заборони користування" скасувати, ухвалити нове рішення, яким ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 залишити в силі.

7. Доводи Скаржника, викладені в касаційній скарзі

7.1. Суд апеляційної інстанції неправильно трактував та застосував положення статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", фактично ототожнивши поняття "забезпечення позову" з поняттям обмежень, які накладаються приватним виконавцем в межах процедури опису та арешту майна боржника

7.2. Відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника включає в себе комплекс процесуальних виконавчих дій щодо заборони вільного розпорядження та користування таким майном, тобто арешт полягає у проведенні опису майна, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

7.3. Вчинення заходів, як то опечатування та обмеження у користування арештованим майном, є правом державного виконавця, яке він реалізує на власний розсуд, враховуючи співмірність заходів примусового виконання та обсягу вимог, зазначених у рішенні суду, їх об'єктивну виправданість, необхідність дотримання прав та охоронюваних законом інтересів сторін виконавчого провадження, як зазначено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 905/2458/16. Отже накладення обмежень державним виконавцем було здійснено законно, з урахуванням вимог статті 2 Закону України "Про виконавче провадження".

8. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У межах встановленого Судом строку для подання до Суду відзивів на касаційну скаргу відзиви від інших учасників справи не надійшли.

9. Встановлені судами обставини

9.1. 28.01.2019 на адресу Приватного виконавця від стягувача - Позивача надійшла заява про відкриття виконавчого провадження щодо виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у цій справі.

9.2. 28.01.2019 Приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 58224804 з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва у цій справі від 22.01.2019 щодо передачі на зберігання особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору, а саме: Товариству з обмеженою відповідальністю "Відповідальний зберігач" об`єкта нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення, нежитлові приміщення підвального те першого поверху (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 0). Копію зазначеної постанови направлено сторонам виконавчого провадження 28.01.2019.

9.3. 29.01.2019 Приватний виконавець у виконавчому провадженні ВП № 58224804 виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою накладено арешт на нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверху (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б, якою обмежено право користування цим майном: арешт, заборону відчуження та заборону користування. Призначено відповідальним зберігачем та попереджено про кримінальну відповідальність Товариство з обмеженою відповідальністю "Відповідальний зберігач" в особі представника Заставного Владислава Ігоровича.

9.4. 29.01.2019 відповідно до вимог статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець виніс постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

9.5. 29.01.2019 приватний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 58224804.

9.6. 30.01.2019 до приватного виконавця звернувся представник боржника - адвокат Острянко Б.І. з адвокатським запитом про надання копій матеріалів виконавчого провадження № 58224804; зазначений представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та зняв фотокопії, про що свідчить відмітка у матеріалах виконавчого провадження.

9.7. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва накладено арешт із забороною відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, позичку, до статутного капіталу юридичних осіб, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т. ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об'єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б, реєстраційні номери об'єктів нерухомого майна: 34673796, 0.

10. Позиція Верховного Суду

10.1. Відповідно до частин першої, другої статті 144 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

10.2. Як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 заяву Позивача про забезпечення позову задоволено частково;

накладено арешт на Об'єкт нерухомого майна;

заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т. ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру прав на нерухоме майно (в т. ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо Об'єкта нерухомого майна;

передано на зберігання третій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю "Відповідальний зберігач" Об'єкт нерухомого майна;

в іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

10.3. 29.01.2019 на виконання цієї ухвали приватний виконавець виніс постанову, відповідно до якої описано та накладено арешт на спірний Об'єкт нерухомого майна, а також обмежено користування цим майном: арешт, заборона відчуження та заборона користування.

10.4. Відповідно до абзаців 1 - 3 частини другої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

10.5. Як обґрунтовано зазначив суд апеляційної інстанції, ухвалою від 22.01.2019 відмовлено у задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову в частині заборони Відповідачу-1 та третім особам використовувати та експлуатувати, а також третім особам та/або їх представникам, уповноваженим особам входити до приміщень об'єкту спірного нерухомого майна, виносити чи переміщувати обладнання та/або інше майно з приміщень Об'єкту нерухомого майна або будь-яким іншим способом використовувати Об'єкт нерухомого майна, у зв'язку з недоведенням Позивачем наявності передбачених процесуальним законом підстав для вжиття зазначених заходів забезпечення позову.

10.6. Таким чином, суд, розглянувши заяву Позивача про забезпечення позову визначив в ухвалі, які саме заходи забезпечення позову підлягають застосуванню. Ця ухвала суду, відповідно до статті 144 ГПК України, є виконавчим документом та підлягала виконанню відповідно до її змісту у визначеному Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

10.7. Разом з цим, оскаржуючи постанову суду апеляційної інстанції, Скаржник у касаційній скарзі (підпункти 7.1, 7.2) зазначив про неправильне трактування та застосування судом статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", пославшись на те, що згідно з частиною другою цієї статті арешт на майно боржника включає в себе комплекс процесуальних виконавчих дій щодо заборони вільного розпорядження та користування таким майном, тобто арешт полягає у проведенні опису майна, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

10.8. Так, відповідно до абзацу 4 частини другої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

10.9. Передбачене наведеним положенням право виконавця обмежити користування майном, на яке накладено арешт, реалізується за наявності дійсної потреби у такому обмеженні, що не обґрунтовано Скаржником у касаційній скарзі.

10.10. Згідно з частиною першою статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

10.11. Завданням накладення арешту майна в господарському процесі як заходу забезпечення позову є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

10.12. Водночас, відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

10.13. З огляду на викладене, виходячи із змісту наведених положень Закону України "Про виконавче провадження", Суд доходить висновку про те, що ухвала господарського суду про забезпечення позову як виконавчий документ містить усі заходи, що їх зобов'язаний застосувати виконавець на виконання цієї ухвали з метою забезпечення позову до розгляду справи по суті та прийняття остаточного рішення. Натомість право виконавця за потреби, зокрема, обмежити право користування арештованим майном реалізується ним на виконання обов'язків щодо вжиття усіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів саме на виконання рішення суду як завершальної стадії судового провадження.

10.14. З цих підстав Суд відхиляє посилання Скаржника (підпункт 7.3) на висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 905/2458/16, щодо того, що вчинення таких заходів як, зокрема, обмеження користування арештованим майном є правом державного виконавця, яке той реалізує на власний розсуд, враховуючи співмірність заходів примусового виконання та обсяг вимог, зазначених у рішенні суду, їх об'єктивну виправданість, необхідність дотримання прав та охоронюваних законом інтересів сторін виконавчого провадження, оскільки висновок у справі № 905/2458/16 стосується повноважень виконавця під час здійснення заходів з виконання остаточного судового рішення, однак не застосування заходів забезпечення позову та викладеному вище не суперечить.

10.15. Враховуючи наведене, Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неправомірне встановлення приватним виконавцем у постанові про арешт майна боржника у виконавчому провадженні з виконання ухвали місцевого господарського суду про забезпечення позову "заборони користування" арештованим майном, тому підставно скасував ухвалу суду першої інстанції в цій частині та частково задовольнив скаргу.

10.16. З огляду на наведене підстави для зміни чи скасування постанови апеляційного господарського суду відсутні, тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати

Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 у справі № 910/608/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак