ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2019 р. Справа№ 910/15919/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Михальської Ю.Б.

Секретар судового засідання: Кондратенко Н.О. За участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 18.09.2019р. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019р. у справі № 910/15919/18 (суддя Блажівська О.Є., м. Київ, повний текст рішення складено 19.04.2019р.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне виробниче аграрне підприємство «МАК УКРАЇНИ» про повернення переданого на реалізацію товару на суму 3 301 876,80 грн.
В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.04.2019р. у справі №910/15919/18 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не доведено суду факту порушення відповідачем його охоронюваних законом прав та інтересів, а рішення суду, за вимогою закону, не може ґрунтуватись на припущеннях, про що свідчить відсутність доручення позивача про надання звіту та те, що договір є двостороннім і діючим та має бути належним чином виконаний обома сторонами.

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги позивача, та якими доказами вони підтверджуються.

Так, на виконання умов договору комісії №2709/2016 від 27.09.2016р. позивач передав відповідачу на реалізацію товар, що підтверджується актами приймання-передачі. Проте, відповідач впродовж тривалого часу з моменту укладення договору не надав звіт та не перерахував кошти, а тому позивач звернувся із вимогою про повернення товару або, у разі неможливості, повернення коштів.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції було невірно трактовано положення ст. 1022 ЦК України.

Надані відповідачем первинні документи свідчать про виконання договорів купівлі-продажу, а не договору комісії.

З наданих відповідачем видаткових накладних вбачається зменшення ціни, що суперечить вимогам ст.ст. 1014, 1017 ЦК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019р. у справі № 910/15919/18 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 у справі № 910/15919/18. Відкрито апеляційне провадження у даній справі.

08.07.2019р. розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019р. у справі № 910/15919/18 не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді Разіної Т.І. у відпустці. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019р. у справі № 910/15919/18 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019р. у справі № 910/15919/18 призначено на 22.07.2019.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2238/19 від 22.07.2019р. у зв`язку з перебуванням судді Чорної Л.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/15919/18.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.07.2019р. для розгляду справи № 910/15919/18 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Тарасенко К.В. Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019р. у справі № 910/15919/18 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019р. у справі № 910/15919/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Разіної Т.І., суддів Тарасенко К.В., Михальської Ю.Б.

02.09.2019р. у судовому засіданні оголошувалась перерва.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне аграрне підприємство «Мак України» заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на сплату позивач за договором комісії 1 917 076,00 грн. за реалізацію 48 000 кг маку, інша частина товару знаходиться на реалізації.

Відповідач зазначає, що позивач не сплатив комісійну винагороду. За тривале зберігання нереалізованого товару відповідач поніс витрати за оренду та охорону приміщення, а тому вимога про повернення коштів за наданий на реалізацію товар є передчасним.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1012 ЦК України договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії.

Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

27.09.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» (комітент) та Науково-дослідним виробничим аграрним підприємством «Мак України» (комісіонер) було укладено Договір комісії № 27/09/2016 (далі - Договір), відповідно до умов якого комітент доручає комісіонерові, а комісіонер зобов`язався за винагороду здійснювати в інтересах комітента реалізацію належного комітенту на праві власності товару, а саме: маку харчового сорту «Грей» (далі - товар) на території України та/або за межі митної території України за зовнішньоекономічними договорами та передавати комітентові грошові кошти отримані від реалізації товару. (а.с. 13).

Згідно з п. 1.2. договору кількість, асортимент, номенклатура, ціна та інші умови реалізації вказуються сторонами в Специфікаціях до даного Договору.

Згідно з п.п. 1.4., 1.5. договору передача товару комісіонеру за цим Договором оформляється відповідним актом приймання-передачі товару. За комітентом зберігається право власності на товар до моменту його продажу комісіонером третій особі.

Згідно з п. 2.1.6. договору комісіонер зобов`язаний перераховувати на розрахунковий рахунок комітента грошові кошти а національній валюті України, одержані від реалізації продукції.

Згідно з п. 5.1. договору грошові кошти, отримані комісіонером від реалізації товару за договорами, зовнішньоекономічними контрактами (угодами), перераховуються комісіонером на поточний рахунок комітента у національній валюті України - гривні, протягом _____банківських днів з дати отримання комісіонером грошових коштів від реалізації товару, що підтверджується звітом про виконання доручення.

Відповідно до п. 10.1 Договору він набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

По актах прийому-передачі від 06.10.2016р., 09.10.2016р., 12.10.2016р., 17.10.2016р. позивач передано відповідачу на реалізацію товар на загальну суму 3 301 876,80 грн. (а.с. 18-21).

Як зазначає позивач, враховуючи те, що товар тривалий час не був реалізований 20.03.2018р. він звернувся до відповідача із вимогою про повернення продукції, а в разі неможливості повернення товару - повернути кошти в сумі 3 301 876,80 грн. (а.с. 22).

Відповідно до ч. 1 ст. 1014 ЦК України комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що умовами договору, а саме п. 5.1., відсутні строки оплати. Так само, договір не містить умов щодо строків реалізації товару.

Протоколом погодження договірної ціни на товар, що є додатком №3 до Договору, передбачено, що повний розрахунок за мак харчовий сорту «Грей» перед позивачем має відбутися після повної реалізації товару відповідачем. (а.с. 17).

Матеріали справи містять платіжні доручення №118 від 13.10.2016р., №120 від 13.10.2016р., №121 від 17.10.2016р., №122 від 21.10.2016р., №123 від 25.05.2016р., №124 від 28.10.2016р., №126 від 03.11.2016р., №127 від 10.11.2016р., №154 від 29.12.2016р., №155 від 29.12.2016р., №302 від 26.04.2018р., №341 від 24.07.2018р., всього на загальну суму 1 917 076,00 грн. (а.с. 42-44, 47, 50, 51, 52, 55-57, 60, 63).

Таким чином, на виконання умов договору комісії відповідачем сплачено на користь позивача 1 917 076,00 грн.

Відповідно до ст. 1022 ЦК України після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії.

Як вірно встановлено судом першої інстанції матеріали справи не містять а ні доручень, а ні звітів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В порушення вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України позивач належними та допустимими доказами не навів та не довів суду наявності підстав для повернення переданого на реалізацію за договором комісії №27/09/2016 від 27.09.2016р. маку харчового сорту «Грей» у загальній кількості 84 060,00 кг, на суму 3 301 876,80 грн., за ціною з розрахунку 39,28 грн. за 1 кг, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов вищезазначеного договору.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, ЄСПЛ наголосив, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005р. (заява № 38722/02).

У рішенні в справі «Каіч та інші проти Хорватії» ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Інший підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що відсутні підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019р. у справі №910/15919/18.

Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Щодо доводів апелянта про неналежне виконання умов договору комісії №2709/2016 від 27.09.2016р., то судом встановлено, що частина товару вже реалізована, кошти за який, сплачені позивачу.

Посилання апелянта на те, що надані платіжні доручення свідчать про виконання купівлі-продажу судом до уваги взяті бути не можуть, оскільки в призначені платежу зазначено, що оплата проводиться на підставі виставлених позивачем рахунків на оплату, в яких міститься посилання на договір комісії №2709/2016 від 27.09.2016р. (а.с. 40, 45, 48, 53).

Щодо звітів, то слід зазначити, що умовами договору, зокрема п. 5.1., сторонами погоджено надання звітів про виконання доручення.

Щодо зменшення ціни, то зазначене не стосується предмету даного спору та може предметом розгляду в іншому провадженні, за іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З наведених у даній постанові обставин, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019р. у справі № 910/15919/18.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019р. у справі №910/15919/18 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь-Агро» - без задоволення.

Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019р. у справі №910/15919/18.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.09.2019р.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

Ю.Б. Михальська