ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2143/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК Белтім Полімери" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд.2А, офіс 601)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Одеський завод оздоблювальних матеріалів" (65031, м. Одеса, Київське шосе, буд. 5)

про стягнення 77 312,59 грн

ВСТАНОВИВ:

29.07.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВК Белтім Полімери" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Одеський завод оздоблювальних матеріалів", в якій просить суд стягнути з відповідача основний борг у сумі - 40 000,00 грн, пеню у сумі - 40 129,03 грн, відсотки за користування чужими грошовими коштами у сумі - 37 183,56 грн, а також судові витрати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК Белтім Полімери" обґрунтовано порушенням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №130818 від 13.08.2018 р. в частині оплати вартості товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.08.2019р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/2143/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 05.08.2019р. була надіслана позивачу на визначену у позовній заяві адресу, та отримана останнім 12.08.2019р., про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.33).

Відповідачу по справі ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку. встановленого господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.27-32) та отримана останнім 15.08.2019р., про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.34).

Згідно з ч.5, 7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

За змістом ст. 46, ч.3 ст.252 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання або протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

02.09.2019р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог (а.с.35-36), згідно якої останній у зв`язку із погашенням відповідачем суми основного боргу у розмірі 40 000 грн, просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Одеський завод оздоблювальних матеріалів" пеню у сумі 40 129,03 грн та 36% річних у сумі 37 183,56 грн.

Оскільки заява про зменшення розміру позовних вимог позивачем подана в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України із одночасним наданням суду доказів направлення такої заяви відповідачу, суд розглядає вимоги позивача з урахуванням уточнень.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Проаналізувавши надані сторонами докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.08.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВК Белтім Полімери" (Постачальник) та Приватним акціонерного товариства "Одеський завод оздоблювальних матеріалів" (Покупець) було укладено договір поставки №130818 (а.с.19-21), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати, а Покупець прийняти та оплатити на умовах передбачених даним Договором товар (партію Товару) в кількості, асортименті та по цінах вказаних в специфікаціях, та/або накладних на відпуск Товару.

Відповідно до п.1.3. договору право власності на Товар (партію товару), яка постачається за даним договором переходить від Постачальника до Покупця в момент передачі товару (партії товару), що підтверджується підписом у видатковій накладній.

Згідно п.п. 3.1., 3.2. договору ціна за одиницю товару та вартість партії товару встановлюється при поставці кожної партії товару та вказуються у видатковій накладній, яка підписується Сторонами. Сума договору складається з суми вартості партій Товару, поставлених Постачальником на протязі строку дії цього договору.

Розрахунок за отриманий товар здійснюється шляхом оплати 100% вартості на протязі 14 календарних днів після передачі товару Покупцю у безготівковому порядку на рахунок Постачальника. Партією товару вважається товар, поставлений по одній накладній (акту прийому передачі і тому подібне). Поставлений товар повинен бути сплачений Покупцем до закінчення терміну відстрочення платежу (п.5.1. договору).

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем 08.05.2019р. було поставлено відповідачу товар на суму 1 039 500 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною №ТВ-0000948 (а.с.23).

Водночас, як вказує позивач, відповідачем поставлений товар було оплачено з порушенням погодженого сторонами строку, у зв`язку з чим ТОВ "ТВК Белтім Полімери" було нараховано пеню у сумі 40 129,03 грн та 36% річних у сумі 37 183,56 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.7.2. договору у разі невиконання або неналежного виконання Покупцем зобов`язань по оплаті за даним Договором, він несе відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період її нарахування, за кожен день прострочення з дня виникнення до дня фактичної оплати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені (а.с.6), суд в цілому погоджується з ним, окрім періоду нарахування пені на суму заборгованості 40 000 грн, який, з урахуванням погашення відповідачем в повному обсязі заборгованості 24.07.2019р. рахується з 23.07.2019р. по 23.07.2019р.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
4000023.07.2019 - 23.07.2019117.0000 %0.093 %*37.26

Таким чином сума пені на прострочену заборгованість розміром 40 000 грн складає 37,26 грн.

З у рахуванням викладеного вимоги позивача про стягнення суми пені підлягають частковому задоволенню на суму 40 091,77 грн.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.7.2. договору у разі прострочення сплати більш ніж на 3 (три) календарних дня Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 36 (тридцять шість) % річних від вартості неоплаченого в строк товару (партії товару з дня настання терміну оплати товару (партії товару) до дня його фактичної оплати.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 36% річних (а.с.7), суд в цілому погоджується з таким розрахунком, окрім періоду нарахування 36% річних на суму заборгованості 40 000 грн, який, з урахуванням погашення відповідачем в повному обсязі заборгованості 24.07.2019р. рахується з 23.07.2019р. по 23.07.2019р.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
4000023.07.2019 - 23.07.2019136 %39.45

Таким чином сума 36% річних на прострочену заборгованість розміром 40 000 грн складає 39,45 грн.

З урахуванням викладеного вимоги позивача про стягнення суми 36% річних підлягають частковому задоволенню на суму 37 144,11 грн.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Одеський завод оздоблювальних матеріалів" (65031, м. Одеса, Київське шосе, буд. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК Белтім Полімери" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд.2А, офіс 601, ) пеню у сумі 40 091 /сорок тисяч дев`яносто одна/ грн 77 коп., 36% річних у сумі 37 144 /тридцять сім тисяч сто сорок чотири/ грн 11 коп., судовий збір у сумі 1 919 /одна тисяча дев`ятсот дев`ятнадцять/ грн 09 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська