ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1580/18

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Рогозний І.М. на підставі довіреності №б/н від 02.08.2018р.;

Від відповідача: Сорокін К.О. на підставі довіреності № б/н від 10.05.2019р.;

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН до Товариства з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т про стягнення 720 788,41 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т про стягнення 660 609,60 грн. (шістсот шістдесят тисяч шістсот дев`ять грн. 60 коп.)

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання компанією Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОРЯЦ-Т» зобовязань за договором поставки з відстрочкою платежу №19/16 від 22.04.2016р. в частині оплати за товар.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.08.2018р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та підготовче засідання призначити на "04" вересня 2018 р. о 10:00 год.

22.08.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області представником позивача була надана заява про уточнення позовних вимог за вх.ГСОО№2-4287/18, відповідно до якої було збільшено позовні вимоги з 660 609,60 грн. до 720 788,41грн.

03.09.2018р. до канцелярії господарського суду Одеської області представником відповідача було надано відзив на позовну заяву за вх.ГСОО№17793/18, відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.09.2018р. було відкладено підготовче засідання на "25" вересня 2018 р. о 10:30 год.

24.09.2018р. за вх.ГСОО№19398/18 до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач заперечує проти викладених у відзиві на позов аргументів та наполягає на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.09.2018р. було відкладено підготовче засідання на "01" жовтня 2018 р. о 10:30 год.

28.09.2018р. за вх.№19803/19 до канцелярії Господарського суду Одеської області від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

28.09.2018р. до канцелярії господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання (вх. ГСОО №2-4919/18) про призначення почеркознавчої експертизи, відповідно до якої відповідач заперечує факт підписання директором Шендерей В.В. Додаткової угоди від 02.10.2017р. до договору поставки, та просить суд на вирішення експерта поставити наступне питання:

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у Додатковій угоді до договору поставки з відстрочкою платежу від 02.10.2017р. ОСОБА_1 чи іншою особою?

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.10.2018р. було продовжено підготовче провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на "25" жовтня 2018 р. о 10:00 год.

22.10.2018р. до канцелярії господарського суду Одеської області від позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення експертиз з підтверджуючими документами, відповідно до яких, позивач зокрема заперечує щодо призначення у справі почеркознавчої експертизи.

25.10.2018р. у підготовчому засіданні відповідачем було надано клопотання за вх.ГСОО№21846/18 про залучення до матеріалів справи експерементальних зразків підписів директора ТОВ «Горяц-Т» на 4-х аркушах.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.10.2018р. було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 26.10.2018р. о 11:00 год.

26.10.2018р. у підготовчому засіданні позивачем було надано клопотання за вх.ГСОО№21952/18 про залучення до матеріалів справи оригіналу Додаткової угоди до Договору від 02.10.2017р. поставки з відстрочкою платежу №19/16 від 22.04.2016р.

26.10.2018р. у підготовчому засіданні відповідачем було надано клопотання за вх.ГСОО№21951/18 про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.10.2018р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т (вх. ГСОО №2-4919/18) про призначення судової почеркознавчої експертизи було задоволено частково та призначено у справі №916/1580/18 судову почеркознавчу експертизу, проведення експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та провадження у справі №916/1580/18 зупинено до одержання результатів експертизи.

07.12.2018р. до канцелярії господарського суду Одеської області від директора Одеського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Ріпенко А.І. надійшов лист вих. .№ 18-4946 вих. від 04.12.2018р. (вх.ГСОО№ 2-6186/18).

Відповідно до доданого до листа директора Одеського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Ріпенко А.І. вих. № 18-4946 вих. від 04.12.2018р. клопотання судового експерта Гріцина В.В. про уточнення експертного завдання та надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення сувої почеркознавчої експертизи.

07.12.2018р. до канцелярії господарського суду Одеської області надійшли матеріали справи №916/1580/18.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.12.2018р. провадження у справі №916/1580/18 було поновлено та підготовче засідання призначено на "20" грудня 2018 р. о 15:30 год., рекомендовано учасникам справи надати суду до 20.12.2018р. письмові пояснення з урахуванням клопотання судового експерта про уточнення експертного завдання та надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи по справі №916/1580/18.

20.12.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача надійшли письмові пояснення з урахуванням клопотання судового експерта про уточнення експертного завдання та надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи по справі №916/1580/18.

Крім того, позивачем у судовому засіданні 20.12.2018р. була надана заява (вх.ГСОО№26367/18), відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН надає згоду на використання підписів ОСОБА_1 , які розташовані у документах матеріалів справи №916/1580/18, а саме 4-й том на аркушах справи з 140 по 147 у якості порівняльного матеріалу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.12.2018р. клопотання Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 07.12.2018р. вх.ГСОО№2-6186/18 було задоволено частково, зупинено провадження по справі №916/1580/18 та направлено матеріали справи №916/1580/18 до експертної установи - Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

23.08.2019р. до канцелярії господарського суду Одеської області від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшли матеріали справи №916/1580/18 висновком експерта №18-4946 від 08.08.2019р. судово-почеркознавчої експертизи.

Відповідно до наданого висновку експерта №18-4946 від 08.08.2019р. визначено, що підпис від імені ОСОБА_2 В.В. у примірнику Додаткової угоди до Договору поставки з відстрочкою платежу №19/16 від 22 квітня 2016р. укладеної 02.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН та Товариством з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т, розташований в нижній частині документу, в розділі «Реквізити і підписи сторін» в графі «Директор Товариства з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т ______ ОСОБА_1 », виконаний самою ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.09.2019р. провадження у справі №916/1580/18 було поновлено та підготовче засідання призначено на "04" вересня 2019 р. о 10:00 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.09.2019р. було закрито підготовче провадження у справі № 916/1580/18 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "09" вересня 2019 р. о 11:00 год.

В судовому засіданні 09.09.2019р. судом було оголошено перерву у судовому засіданні до "19" вересня 2019р. о 11:00 год.

19.09.2019р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

22 травня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН» (далі - ТОВ «АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН» або «Позивач») уклало з товариством з обмеженою відповідальністю «ГОРЯЦ-Т» (далі - ТОВ «ГОРЯЦ-Т» або «Відповідач») договір поставки з відстрочкою платежу № 19/16 від 22.04.2016 р. (далі іменується також як «Договір поставки»).

Згідно за умовами Договору ТОВ «АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН» (Постачальник) зобов`язується постачати ТОВ «ГОРЯЦ-Т» (Покупець), а Покупець приймати та сплачувати Товар у відповідності до умов Договору поставки.

Відповідно до п. 3.1. Договору поставки (в редакції Протоколу розбіжностей до Договору поставки) Постачальник поставляє Товар Покупцеві на умовах DDP - склад Покупця (у інтерпретації Міжнародних правил тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС) декількома партіями на підставі накладних, які складаються на кожну партію окремо.

Відповідно до п. 4.1. Договору поставки (в редакції Протоколу розбіжностей) сплату кожної партії Товару за цим Договором Покупець здійснює шляхом перерахування 100% вартості цієї партії Товару на поточний рахунок Постачальника протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання такої партії Товару.

Пунктом 4.6. Договору Доставки встановлено, що Постачальник зобов`язаний не рідше одного разу в три місяці (квартал) надавати Покупцеві акт звірки взаєморозрахунків. У разі не надання акту звірки взаєморозрахунків з боку Постачальника на протязі шести місяців, заборгованість Сторін з виконання умов чинного Договору поставки визначається на підставі даних Покупця.

Тому, відповідно до положень Договору поставки підставою для остаточних взаєморозрахунків є Акт звірки взаємних розрахунків, що надається Постачальником Покупцю відповідно до умов Договору поставки.

28 вересня 2017 року Сторонами Договору поставки був складений та підписаний Акт звірки взаємних розрахунків за з 01.01.2017 року по 28.09.2017 року включно, відповідно до якого заборгованість ТОВ «ГОРЯЦ-Т» перед ТОВ «АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН» склала 759 667,85 грн.

29 вересня 2017 року між ТОВ «ГОРЯЦ-Т» та ТОВ «АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН» була укладена Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої Сторони зменшили заборгованість Покупця за Договором поставки, в результаті чого заборгованість ТОВ «ГОРЯЦ-Т» перед ТОВ «АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН» склала 660 609,60 грн.

02 жовтня 2017 року Сторонами Договору поставки був складений та підписаний Акт звірки взаємних розрахунків за з 01.01.2017 року по 01.10.2017 року включно, згідно із яким заборгованість ТОВ «ГОРЯЦ-Т» перед ТОВ «АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН» була підтверджена в розмірі 660 609,60 грн.

02 жовтня 2017 року між ТОВ «ГОРЯЦ-Т» та ТОВ «АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН» була укладена Додаткова угода до Договору поставки, відповідно до якої Сторони ще раз підтвердили заборгованість ТОВ «ГОРЯЦ-Т» перед ТОВ «АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН» в розмірі 660 609,60 грн. та погодили, що погашення цієї заборгованості виконується Покупцем в строк не раніше 16 березня 2018 року та має бути виконано у повному обсязі не пізніше 16 травня 2018 року.

3 моменту укладення 02 жовтня 2017 року, Додаткової угоди до Договору поставити ТОВ «АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН» не здійснював жодної поставки Товару на адресу ТОВ «ГОРЯЦ-Т».

ТОВ «ГОРЯЦ-Т» не були виконані перед ТОВ «АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН» зобов`язання з погашення заборгованості в розмірі 660 609,60 грн. відповідно до положень Договору поставки та Додаткової угоди від 02.10.2017 р. до нього.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Законом передбачене право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статті 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ч. 2 ст. 343 ГК України обмежують граничний розмір пені подвійною обліковою ставкою НБУ. Отже, розмір пені не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача суму пені у розмірі 55 346,41 грн. та суму 3% річних від простроченої суми у розмірі 4 832,40 грн.

Неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т своїх зобов`язань за Договором поставки з відстрочкою платежу №19/16 від 22.04.2016р. перед Товариством з обмеженою відповідальністю АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що правовідносини сторін склалися на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН та Товариством з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т Договору поставки з відстрочкою платежу №19/16 від 22.04.2016р. та Додаткової угоди до Договору поставки від 02.10.2017р.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Аналогічне положення міститься в ст. 610 ЦК України, яка визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Крім того, статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів до нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

В підтвердження передачі товару за Договором позивачем надано суду належним чином засвідчені копії видаткових накладних. Вказані накладні містять печатки та підписи уповноважених осіб Товариства з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т.

Також, відповідно до положень п. 4.6. Договору поставки з відстрочкою платежу №19/16 від 22.04.2016р., підставою для остаточних взаєморозрахунків є Акт звірки взаємних розрахунків, що надається Постачальником Покупцю відповідно до умов Договору поставки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з Акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2017р. по 01.10.2017р. включно, підписана підписами та печатками сторін, договірні зобов`язання щодо оплати за товар не виконані, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у загальній сумі 660 609,60 грн., у зв`язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сама заборгованості за отриманий товар за Договором поставки, в розмірі 660 609,60 грн.

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача суму пені у розмірі 55 346,41 грн. та суму 3% річних від простроченої суми у розмірі 4 832,42 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Законом передбачене право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статті 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ч. 2 ст. 343 ГК України обмежують граничний розмір пені подвійною обліковою ставкою НБУ. Отже, розмір пені не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Перевіривши розрахунок суми штрафних наданий позивачем, суд встановив, що такий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, здійснений належним чином, у зв`язку з чим позовні вимоги в даній частині підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН до Товариства з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т про стягнення 720 788,41 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГОРЯЦ-Т (65005, Одеська обл., м. Одеса, вул. Балківська, 143; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АЛМІ ДИСТРИБЬЮШН (65007, Одеська обл., м. Одеса, вул. Болгарська, 1; ) заборгованість у розмірі 660 609/ шістсот шістдесят тисяч шістсот дев`ять/ грн. 60 коп., пеню у розмірі 55 346 /п`ятдесят п`ять тисяч триста сорок шість/ грн. 41 коп., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 4 832 / чотири тисячі вісімсот тридцять дві/ грн. 40 коп., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 671/ одинадцять тисяч шістсот сімдесят одна / грн. 15 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Накази видати в порядку ст.327 ГПК України

Повне рішення складено 30 вересня 2019 р.

Суддя С.Ф. Гут