УХВАЛА

м. Київ

25.09.2019Справа № 1/177

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Князькова В. В.,

за участю секретаря судового засідання Скокіна О. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про заміну сторони правонаступником у справі

за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»

до відповідача: Закритого акціонерного товариства «Житлокомунсервіс»

про стягнення 76 840,38 грн,

За участю представників:

від стягувача: від боржника: від КП «Київтеплоенерго»: не з`явився не з`явився не з`явився
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2010 (суддя Мельник В. І.) задоволено позовні вимоги Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго», стягнуто з Закритого акціонерного товариства «Житлокомунсервіс» на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» 69 022,22 грн. - основного боргу, 6467,75 грн - інфляційних втрат, 1350,41 грн - 3% річних, держмито в розмірі 768,40 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236, 00 грн.

25.06.2010 Господарським судом міста Києва видано наказ на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2010, яке набрало законної сили 24.06.2010.

28.08.2019 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача правонаступником у справі № 1/177.

Розпорядженням в. о. керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/2179 від 28.08.2019, у зв`язку з перебуванням судді Мельника В. І. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи № 1/177.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2019 справу № 1/177 передано судді Князькову В. В. для розгляду заяви про заміну сторони правонаступником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 розгляд заяви КП «Київтеплоенерго» призначено до розгляду у судовому засіданні на 11.09.2019.

11.09.2019 у зв`язку з необхідністю отримання додаткових документів судом відкладено розгляд заяви на 25.09.2019.

16.09.2019 заявником подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог суду.

У судове засідання представники заявника, стягувача та боржника не з`явились.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на неявку представників учасників справи господарський суд зазначає, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення питання про заміну стягувача правонаступником, а неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши клопотання КП «Київтеплоенерго» про заміну стягувача правонаступником, господарський суд виходить з такого.

За приписами частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частин 1, 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. З доданих до заяви про заміну сторони виконавчого провадження документів вбачається, що 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» (кредитор) та КП «Київтеплоенерго» (новий кредитор) укладено договір № 601-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі - Договір №601-18), відповідно до п. 1.1 якого ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців (споживачів) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму 497 554 936,91 грн станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та коригувань платежів.

Згідно з пунктом 269 Додатку № 1 до договору № 601-18 ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до ПрАТ «Житлокомунсервіс» (ідентифікаційний код 24725452) як до споживача теплової енергії зі сплати заборгованості в сумі 185 685,23 грн.

Також 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» (кредитор) та КП «Київтеплоенерго» (новий кредитор) укладено договір № 603-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі - Договір № 603-18), відповідно до п. 1.1 якого ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до споживачів (юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, перелік яких визначений у Додатках до договорів про відступлення права вимоги від 11.10.2018 № 601-18, від 11.10.2018 № 602-18) теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов`язання перед кредитором оплатити неустойку (пеня та/або штраф), 3% річних, інфляційні нарахування, судові та інші витрати, витрати на адвокатські послуги, пов`язані з отримання боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та/або можуть бути нараховані та/або виникнути після дати укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачами обов`язків з оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є предметом судового розгляду або підтверджені судовими рішеннями як такі, що підлягають стягненню із споживачів.

Згідно з пунктом 794 Додатку № 3 до Договору № 603-18 ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до ПрАТ «Житлокомунсервіс» (ідентифікаційний код 24725452) як споживача комунальних послуг з теплопостачання (о/р 1010111) щодо сплати залишку заборгованості за наказом Господарського суду міста Києва від 25.06.2010, а саме: 69 022,22 грн. - основного боргу, 6467,75 грн - інфляційних втрат, 1350,41 грн - 3% річних та держмито в сумі 236,00 грн.

При цьому актуальними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.09.2019 підтверджується, що Публічним акціонерним товариством «Київенерго» було зареєстровано зміну найменування юридичної особи на Акціонерне товариство «К.Енерго» (ідентифікаційний код 00131305).

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частинами 1, 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, зокрема пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Згідно з частиною 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі № 6-1355/10.

Матеріалами справи підтверджується, що наказ Господарського суду міста Києва від 25.06.2010 у справі № 1/177 був пред`явлений до примусового виконання. Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління у місті Києві від 18.08.2015 відкрито виконавче провадження № 48495224 з виконання наказу від 25.06.2010 у справі № 1/177.

При цьому матеріали справи не містять доказів повного фактичного виконання боржником судового рішення, у тому числі сплати боржником залишку заборгованості, яка є предметом договору відступлення.

Зважаючи що стягувачем було відступлено також вимогу за зобов`язанням зі сплати судових витрат, господарський суд також зазначає, що згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Відповідно до частини п`ятої статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Господарський процесуальний кодекс України у редакції, чинній станом на звернення позивача до суду у справі №1/177 містила статтю 44, яка визначала склад судових витрат, а саме державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов`язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Тобто Господарський процесуальний кодекс України у вищевказаній редакції передбачав судові витрати, які розмежовувались державним митом і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

За висновками суду, відступлення права вимоги за основним зобов`язанням із договору та зобов`язанням відшкодування судових витрат із судового рішення не суперечать приписам статей 11, 509, 512 Цивільного кодексу України.

Також судом враховано, що заміна стягувача в частині заборгованості (без судових витрат) не є практично обґрунтованою, оскільки норми Закону України «Про виконавче провадження» не встановлюють порядку, за яким можливо продовжити виконавче провадження в частині стягнення судових витрат на користь первісного стягувача, а в частині стягнення заборгованості за договором - на користь нового стягувача без видачі окремого виконавчого документу.

Ураховуючи зазначені вище обставини, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та здійснення заміни стягувача - ПАТ «Київенерго» (актуальне найменування - АТ «К.Енерго») його правонаступником - КП «Київтеплоенерго» у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.06.2010 у справі № 1/177.

Керуючись ст. ст. 52, 234-237, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про заміну стягувача правонаступником - задовольнити.

2. Замінити стягувача Публічне акціонерного товариство «Київенерго» (актуальне найменування - Акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО»; 85612, Донецька обл., Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34; ідентифікаційний код 00131305) на правонаступника - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, буд. 5; ідентифікаційний код 40538421) у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.06.2010 у справі № 1/177.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. В. Князьков