ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/111/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Савицького Я.Ф., Разюк Г.П.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка,29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від ДП "АМПУ" - Гольчанський Г.С., договір № 72-В-АМПУ-18, від 30.05.18;

від Миколаївської філії ДП "АМПУ" - Опанюк Д.Г., довіреність № 1851, від 28.12.18;

від ТОВ СП Нібулон - Сорокопуд І.В., довіреність № 809, від 29.12.18;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019 року

по справі №915/111/17

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України

до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон

про стягнення заборгованості у сумі 163 896,53 грн., з яких: 100 330,32 грн. основного боргу, 6 496,22 грн. - 3% річних та 57 069,99 грн. збитків від інфляції, - (суддя першої інстанції: Коваль С.М., дата та місце ухвалення рішення: 24.04.2019, Господарський суд Миколаївської області, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 22)

В лютому 2017 року Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) (далі ДП «Адміністрація морських портів України») звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон (далі ТОВ СП «Нібулон») заборгованості у сумі 30073,04 грн., з яких: 14572,15 грн. основного боргу, 1273,19 грн. 3% річних та 14227,70 грн. збитків від інфляції.

06.03.2017 від позивача до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути заборгованість у сумі 163896,53 грн., з них: 100330,32 грн. основного боргу за послуги, отримані у січні 2014 року та у січні 2015 року, 6496,22 грн. - 3% річних (за період з 21.03.2014 по 14.02.2017 та з 21.02.2015 по 03.03.2017), а також 57069,99 грн. збитків від інфляції (за період з березня 2014 року по січень 2017 року) (т.2 а.с.34-44).

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань з оплати спеціалізованих послуг по проведенню криголамних робіт в період льодової компанії, що були надані та розраховані позивачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 №405 "Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню" і Тарифів, та мають бути оплачені відповідачем згідно вказаних нормативних актів та умов Договору №7-С від 04.10.2010.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області (суддя Мавродієва М.В.) від 05.04.2017, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Ярош А.І., судді: Діброва Г.І., Лисенко В.А.) від 13.06.2017, у справі №915/111/17 в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду від 17.10.2017 касаційну скаргу ДП "Адміністрація морських портів" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 05.04.2017 задоволено частково, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 05.04.2017 у справі №915/111/17 скасовано, справу №915/111/17 направлено на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

Суд касаційної інстанції зазначив, що висновки про те, що підставою надання спірної послуги є їх замовлення відповідачем відповідно до умов Договору, є помилковими, адже підстави, розмір тарифів на таку послугу та порядок її оплати безпосередньо встановлені приписами чинного законодавства.

Крім того, посилання судів на приписи п.5.1., 5.3., 5.4. Правил суд касаційної інстанції також вважає безпідставними, оскільки предметом спору в справі є стягнення з відповідача вартості наданої спеціалізованої послуги по проведенню криголамних робіт в період льодової компанії, а не послуг щодо криголамного проведення суден.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019 (суддя Коваль С.М.) позов ДП Адміністрація морських портів України задоволено частково, стягнуто з ТОВ СП Нібулон на користь ДП Адміністрація морських портів України 34312 грн. 25 коп. - основного боргу, 2203 грн. 80 коп. - 3% річних, 19187 грн. 07 коп. - втрат від інфляції, а також відшкодовано витрати по сплаті судового збору в сумі 950 грн. 06 коп., в іншій частині позовних вимог -відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.05.2019 виправлено допущені у мотивувальній частині рішення від 24.04.19 описки, а саме: абзац 14 на сторінці 7 мотивувальної частини рішення від 24.04.2019 викладено у такій редакції:

"До рахунків № 06611512 від 12.02.14, № 07801512 від 27.02.14, № 077715112 від 28.02.14, № 02631512 від 27.02.14, № 07781512 від 28.02.14, № 09171512 від 28.02.2014 позивачем було включено відповідну плату по буксирам "Лідіївський", "Баштанський", "Нібулон-1", "Нібулон-4", баржами НБЛ-006, НБЛ-023, крановому судну " Святий Миколай ", однак не було надано до суду жодних доказів виконання вантажних операцій. ";

Абзац 1 на сторінки 8 мотивувальної частини рішення від 24.04.2019 викласти у такій редакції: "Отже, в задоволенні позовних вимог в загальній сумі 10253,95 грн. за вказаними рахунками слід відмовити. ";

Абзац 4 на сторінці 8 мотивувальної частини рішення від 24.04.2019 викласти у такій редакції:"До рахунку № 00741512 від 16.01.15 позивачем включено плату по суднам, які переміщувались в межах портових вод- для навантаження з причалу № 7 та перевозили вантаж від причалу № 7 до терміналу Відповідача, та позивачем доказів заходження цих суден не надано.";

Абзац 5 на сторінці 8 мотивувальної частини рішення від 24.04.2019 року викласти у такій редакції: "До рахунків № 00691512 від 12.01.15, № 00961512 від 19.01.15,№ 01131512 від 23.01.15, № 0120512 від 26.01.15 , № 04041512 від 28. 01.15 р. позивачем було включено відповідну плату по буксирам "Лідіївський", "Баштанський", "Нібулон-6" та за вхід по баржам БН-1, НБЛ-002, НБЛ-003,НБЛ-006,НБЛ-007, НБЛ-011,НБЛ-012, НБЛ-013, НБЛ-014, НБЛ-015,НБЛ-016,НБЛ-018, НБЛ-019,НБЛ-020,НБЛ-021,НБЛ-022, НБЛ-024, крановому судну "Святий Миколай", однак позивачем не було надано доказів виконання відповідачем вантажних операцій в спірний період, який було зазначено у вищевказаних рахунках. "

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ СП «Нібулон» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019 по справі №915/111/17 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення по справі було порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, оскільки суд першої інстанції взагалі не відобразив жодного аргументу ТОВ СП «Нібулон», поданого під час «повторного розгляду справи», помилково наводив аргументацію по суднам «групи В», в той час як заперерченняучасників були відносно судом «групи Е».

Крім того, заявник апеляційної скарги звертає увагу на те, що судом першої інстанції не дослідженого того факту, що в 2014-2015 роках позивачем взагалі не вчинялося дій у вигляді проведення криголамних робіт.

Також апелянт зазначає, що операційна акваторія причалів морського терміналу ТОВ СП «Нібулон» не входить до акваторії морського порту Миколаїв, межі якої визначені постановою КМУ «Про межі акваторії морського порту Миколаїв» від 22.10.2008 №934, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині є безпідставними.

ТОВ СП «Нібулон» також зазначає, що в даному випадку предметом позовних вимог є оплата господарських послуг, на які встановлені державні регульовані ціни. Суд першої інстанції безпідставно ототожнив їх з податком, який сплачується без факту підтвердження реальності господарської операції та без наявності корисного ефекту наданого виконавцем. Факт встановлення за послугу державної регульованої ціни, а не договірної ціни не змінює їх правову природу та не є достатньою підставою для стягнення коштів без факту реальності надання послуги.

Заявник апеляційної скарги стверджує, що факт здійснення криголамних робіт зі сторони порту є обов`язковою передумовою і підставою виникнення спірного зобов`язання. Позивач не вчиняв криголамних робіт в період даних льодових компаній (2014,2015), що встановлено Антимонопольним комітетом України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 відкрито апеляційне провадження по справі №915/111/17 за апеляційною скаргою ТОВ СП Нібулон на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019.

12.06.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ДП «Адміністрація морських портів України» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач у відзиві зазначив, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, яке доводами апеляційної скарги не спростовано.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2019 апеляційну скаргу ТОВ СП Нібулон на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019 по справі №915/111/17 призначено до розгляду на 22.07.2019.

Крім того, 16.07.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ СП «Нібулон» надійшли письмові пояснення, в яких відповідач зазначив «теоретично можливий» перелік суден, по яких вимоги були задоволені судом першої інстанції.

12.09.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ДП «Адміністрація морських портів України» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.05.2019 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду у справі №915/1899/18.

19.09.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ СП «Нібулон» надійшли письмові заперечення щодо клопотання позивача, в якому відповідач заперечує проти долучення вказаних рішень до матеріалів справи, у зв`язку з тим, що ДП «Адміністрація морських портів України» не зверталося до суду з клопотанням про поновлення строків, не обґрунтувало наявність поважних причин для пропуску строку та неможливість своєчасного подання доказів, які б об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч.8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Частиною 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позивачем в клопотанні про залучення додаткових доказів не заявлено клопотання про поновлення строків та не обґрунтовано наявність поважних причин для пропуску строку та неможливість своєчасного подання доказів, судова колегія залишає зазначене клопотання ДП «Адміністрація морських портів України» без розгляду.

В судовому засіданні представник ТОВ СП «Нібулон» підтримав доводи, викладені в апеляційній, наполягав на її задоволенні та скасуванні рішення суду першої інстанції. Представники позивача заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП Миколаївський морський торговий порт, правонаступником якого є ДП "Адміністрація морських портів України", та ТОВ СП Нібулон укладено договір №7-С від 04.10.2010 по обслуговуванню суден.

Відповідно до змісту п. 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3. Договору порт зобов`язався: надавати агенту рахунки для сплати зборів і платежів за користування наданими послугами, які розраховані на підставі встановлених цін і державних тарифів та вимог цього договору. Рахунки направляються поштою або вручаються агенту під розписку. В необхідних випадках рахунки попередньо можуть направлятися факсом. Надавати по можливості і за заявками агента інші послуги з оформленням рахунків відповідно до діючих тарифів. Надавати агенту для підписання, на наступний день після надання послуг, приймально-здавальний акт.

Згідно з пунктами 2.2.3., 3.1., 3.2. Договору агент зобов`язався: отримувати від порту рахунки на портові збори і сплачувати їх до відходу судна з порту; одержувати попередні рахунки на передоплату за портові збори згідно Постанови КМУ від 12.10.2000 №1544 (із змінами та доповненнями) на другу добу після надання заявки на заходження судна в порт. Оплату попередніх рахунків (портових зборів) агент виконує не пізніше ніж за добу до виходу судна з порту. Оплата причального збору здійснюється агентом на розрахунковий рахунок ВСП "Дніпро-Бузький" ДП "ММТП". Агент здійснює остаточні розрахунки за послуги в термін п`яти банківських днів після відходу судна з порту на підставі підтверджуючих документів та приймально-здавальних актів.ї

Пунктом 3.2 Договору (в редакції додаткової угоди №2 від 20.06.2013), передбачено, що ТОВ СП Нібулон здійснює остаточні розрахунки за портові збори до виходу судна з порту, а за інші послуги до 20-го числа місяця, наступного за звітним.

За умовами розділу 4 Договору після надання послуг, протягом доби, порт повинен надати агенту на підписання приймально-здавальний акт в двох примірниках, по одному для кожної сторони. Агент протягом доби з дня одержання приймально-здавального акту зобов`язаний підписати і повернути його порту.

Цей договір набирає сили з моменту підписання і діє до 31.12.2010 та вважається пролонгованим на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не заявить про розірвання на протязі одного місяця до закінчення дії цього договору (п.8.1. Договору).

Розпорядженням капітана Миколаївського морського порту від 26.01.2014 №2-А/2014 оголошено про початок льодової кампанії з 12:00 26.01.2014.

Розпорядженням капітана Миколаївського морського порту від 24.02.2014 №4-А/2014 оголошено про завершення льодової кампанії з 00:00 25.02.2014.

Розпорядженням капітана Миколаївського морського порту від 31.12.2014 №22-А/2014 оголошено про початок льодової кампанії з 00:00 01.01.2015.

Розпорядженням капітана Миколаївського морського порту від 27.01.2015 №2-А/2015 оголошено про завершення льодової кампанії з 00:00 28.01.2015.

В періоди з 31.01.2014 по 23.02.2014 та з 02.01.2015 по 22.01.2015 ТОВ СП "Нібулон" здійснювало перевезення пшениці на зовнішній рейд Миколаївського морського порту буксирами "Лідіївський", "Баштанський", "Нібулон-1", "Нібулон-2", "Нібулон-3", "Нібулон-4", "Нібулон-5", "Нібулон-6", КС "Святий Миколай", КПЛ-108, БН-1 та баржами: "НБЛ-001", "НБЛ-002", "НБЛ-003", "НБЛ-004", "НБЛ-005", "НБЛ-006", "НБЛ-007", "НБЛ-008", "НБЛ-009", "НБЛ-010", "НБЛ-011", "НБЛ-012", "НБЛ-013", "НБЛ-014", "НБЛ-015", "НБЛ-016", "НБЛ-018", "НБЛ-019", "НБЛ-020", "НБЛ-021", "НБЛ-022", "НБЛ-023", "НБЛ-024", що підтверджується наданими позивачем коносаментами, довідками про оформлення приходу та виходу суден.

Між сторонами складено Акти наданих послуг (виконаних робіт), в яких визначено перелік наданих послуг та їх вартість, підписані з боку відповідача із зауваженнями в частині послуг з забезпечення проведення криголамних робіт. (т.4 а.с.3-26)

У зв`язку з виконанням зазначених операцій, ДП "Адміністрація морських портів України" виставлено, а ТОВ СП "Нібулон" отримано рахунки на оплату послуг, які оплачуються портовими зборами, зокрема, адміністративним, корабельним, санітарним, канальним, а також на оплату послуг із забезпечення проведення криголамних робіт.

Послуги по проведенню криголамних робіт відповідачем не були сплачені, у зв`язку з чим, позивач звернувся до Господарського суду Миколаївської області з вимогою про стягнення з відповідача 100330,32грн основного боргу за послуги з забезпечення проведення криголамних робіт, а також 6496,22 грн. - 3% річних та 57069,99 грн. збитків від інфляції у зв`язку з несплатою відповідачем основного боргу.

Вказані обставини стали підставою для звернення ДП "Адміністрація морських портів України" до Господарського суду Миколаївської області з відповідним позовом.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 3 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 3 Цивільного кодексу України однією із засад цивільного законодавства України є свобода договору.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договору.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу приписів ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про морські порти України" акваторія морського порту (портова акваторія) - визначена межами частина водного об`єкта (об`єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден.

Морський порт - визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов`язаних з цим видів господарської діяльності (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про морські порти України").

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про морські порти України» функціонування та розвиток морських портів здійснюється за принципами розмежування адміністративних функцій щодо забезпечення безпеки мореплавства та нагляду (контролю) за безпекою мореплавства і господарської (комерційної) діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про морські порти України", у морських портах надаються послуги з обслуговування суден, здійснення операцій з вантажами, у тому числі проведення вантажно-розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів та інші послуги, передбачені законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України «Про морські порти України», перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 405 «Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню» до спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, належать:

- забезпечення лоцманського проведення;

- регулювання руху суден;

- забезпечення проведення криголамних робіт;

- забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства.

Послугам обов`язково властиві щонайменше дві ознаки: 1) надання послуги невіддільне від діяльності особи-послугонадавача; 2) корисний ефект такої діяльності не виступає у вигляді певного осяжного матеріального результату, а полягає в самому процесі надання послуги.

Послугу, можна визначити як різновид об`єктів цивільних правовідносин, що виражається у вигляді певної правомірної операції, тобто у вигляді ряду дій виконавця або у діяльності, що являється об`єктом зобов`язання, яка має нематеріальний ефект, нестійкий речовий результат або уречевлений результат, пов`язаний з іншими договірними відносинами, і яка характеризується властивостями здійсненності, невіддільності від джерела, моментальною споживністю, неформалізованістю якості.

Відповідно до п.2.1 Тарифів нарахування плати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт здійснюється протягом періоду оголошеної льодової кампанії із суден груп А, Б за тарифами, визначеними в таблицях 1 та 2 додатка 2 до цих Тарифів, у такому порядку: для забезпечення безпечних умов для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії морського порту - за кожний вхід судна в межі акваторії морського порту та за кожний вихід судна за межі акваторії морського порту (за винятком випадків, коли такий вхід/вихід в межі / за межі акваторії морського порту пов`язаний виключно із проходженням судноплавним каналом та/або тимчасовою стоянкою на якірній стоянці (зовнішньому рейді) морського порту, які включено до меж акваторії відповідного морського порту, без виконання інших операцій в межах акваторії такого морського порту) за тарифами, наведеними у таблиці 1 додатка 2 до цих Тарифів.

Пунктами 1.2., 1.3., 1.4. Тарифів встановлено, що оплата послуг із забезпечення проведення криголамних робіт здійснюється за ставками, визначеними в додатку 2 до цих Тарифів, на користь ДП "Адміністрація морських портів України". Розрахунок вартості послуг із забезпечення проведення криголамних робіт здійснюється з умовного об`єму судна, який обчислюється в кубічних метрах і дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документі, що його замінює. Тарифи на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт встановлюються на послуги із забезпечення умов для безпечного входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден у межах акваторії порту протягом періоду оголошеної льодової кампанії.

Згідно зі ст.85 Кодексу торговельного мореплавства під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов`язане дотримувати чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов`язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Правовий аналіз наведених вище нормативних приписів свідчить, що дії позивача по забезпеченню проведення криголамних робіт в період дії льодової кампанії з метою забезпечення безпечних умов для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії морського порту, є послугою, яка надається заздалегідь невизначеному колу суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність у морському порту протягом періоду оголошеної льодової кампанії морського порту в указаний період.

Разом з тим, винятком є той випадок, коли такий вхід/вихід судна в межі/за межі акваторії морського порту пов`язаний виключно із проходженням судноплавним каналом та/або тимчасовою стоянкою на якірній стоянці (зовнішньому рейді) морського порту, які включено до меж акваторії відповідного морського порту, без виконання інших операцій в межах акваторії такого морського порту.

В матеріалах справи наявні рахунки №07771212 від 28.02.2014, №02631212 від 27.02.2014, №07781512 від 28.02.2014, №04041512 від 28.01.2015. Відповідно до вказаних рахунків позивачем було включено плату за проведення криголамних робіт по буксирам «Лідіївський», «Баштанський», «Нібулон-1», «Нібулон-4», баржами НБЛ-006, НБЛ-023, крановому судну «Святий Миколай». Разом з тим до суду першої інстанції не було надано будь-яких доказів на підтвердження здійснення вантажних операцій на території морського порту Миколаїв згідно вказаних рахунків.

Позивачем не було надано, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вантажних операцій на території морського порту Миколаїв суднами, які включені у вищезазначені рахунки

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, до рахунків №06611512 від 12.02.2014, №07801512 від 27.02.2014, №09171512 від 28.02.2014, №00691512 від 12.01.2015, №00961512 від 19.01.2015, №01131512 від 23.01.2015, №0120512 від 26.01.2015, №04041512 від 28.01.2015 позивачем було включено відповідну плату по буксирам «Лідіївський», «Баштанський», «Нібулон-6» та баржам БН-1, НБЛ-002, НБЛ-003, НБЛ-006, НБЛ-007, НБЛ-012, НБЛ-013, НБЛ-014, НБЛ-15, НБЛ-016, НБЛ-018, НБЛ-018, НБЛ-019, НБЛ-020, НБЛ-021, НБЛ-022, НБЛ-024, крановому судну «Святий Миколай».

Вказані рахунки виставлені на судна, які вантажились в операційній акваторії терміналу ТОВ СП «Нібулон», або ж повертались до місця базування причали ТОВ СП «Нібулон».

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду вважає відсутніми підстави для стягнення сплати за здійснення криголамних робіт на території причалу ТОВ СП «Нібулон», з огляду на наступне (операційна акваторія причалів цього морського терміналу).

Як зазначалося раніше, відповідно до п.2.1 Тарифів нарахування плати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт здійснюється протягом періоду оголошеної льодової кампанії із суден груп А, Б за тарифами, визначеними в таблицях 1 та 2 додатка 2 до цих Тарифів, у такому порядку: для забезпечення безпечних умов для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії морського порту - за кожний вхід судна в межі акваторії морського порту та за кожний вихід судна за межі акваторії морського порту (за винятком випадків, коли такий вхід/вихід в межі/за межі акваторії морського порту пов`язаний виключно із проходженням судноплавним каналом та/або тимчасовою стоянкою на якірній стоянці (зовнішньому рейді) морського порту, які включено до меж акваторії відповідного морського порту, без виконання інших операцій в межах акваторії такого морського порту) за тарифами, наведеними у таблиці 1 додатка 2 до цих Тарифів.

Відповідно ч.3 ст.8 Закону України Про морські порти України межі акваторій морських портів визначаються і змінюються Кабінетом Міністрів України без порушення меж акваторій суміжних морських рибних портів та річкових портів. Відведення акваторії морського порту (надання в користування) адміністрації морських портів України здійснюється на підставі рішення Кабінету Міністрів України відповідно до закону.

Межі акваторії морського порту Миколаїв визначені постановою Кабінету Міністрів України "Про межі акваторії морського порту Миколаїв" від 22.10.2008 № 934.

Судом першої інстанції на підставі правової оцінки наявних у справі доказів з достовірністю установлено, що причали ТОВ СП Нібулон не входять до меж, визначених в Постанові Кабінету Міністрів України Про межі акваторії морського порту Миколаїв від 22.10.2008 №934.

Суди не мають права визначати межі порту, оскільки законодавством таке право суду не визначено, а також передбачено, що згідно з ч.2 ст.8 Закону України Про морські порти України, його реалізує Кабінет Міністрів України. Суди не мають компетенції визначати межі порту або відносити причали до меж порту без наявності прийнятої постанови Кабінету міністрів України.

Щодо операційної акваторії причалів ТОВ СП Нібулон то даний об`єкт не підпадає під дію Тарифів, оскільки останні регулюють лише акваторії морських портів.

З огляду на зазначене, вимоги ДП «Адміністрація морських портів України» в цій частині задоволенню не підлягають, а доводи апелянта в цій частині судова колегія вважає такими, що заслуговують на увагу.

Стосовно рахунків №00701512 від 12.01.2015 та №00741512 від 16.01.2015, колегія суддів зазначає наступне.

До рахунку №00701512 від 12.01.2015 позивачем включено плату по суднам, які переміщувались в межах портових вод перевозили вантаж від терміналу відповідача для перевантаження на внутрішньому рейді порту та повертались до терміналу без вантажу.

До рахунку №00741512 від 16.01.2015 позивачем включено плату по суднам, які переміщувались в межах портових вод рухались від терміналу відповідача без вантажу до причалу №7 для навантаження та перевозили вантаж до терміналу ТОВ СП «НІбулон».

З огляду на зазначене, враховуючи здійснення вантажних операцій суднами, зазначеними в рахунках №00701512 від 12.01.2015 та №00741512 від 16.01.2015 на території морського порту Миколаїв, колегія суддів вважає наявними підстави для стягненню плати за проведення криголамних робіт з відповідача по справі, у зв`язку з чим вимоги ДП «Адміністрація морських портів України» про стягнення з ТОВ СП «Нібулон» 28018,36 грн. основного боргу за вказаними рахунками є такими, що підлягають задоволенню.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що доводи апелянта в частині категорії судна не розглядаються, оскільки в судовому засіданні представник ТОВ СП «Нібулон» відмовився від доводів апеляційної скарги в цій частині та не наполягав на них.

Стосовно стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних за порушення зобов`язання, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачені ст.625 Цивільного кодексу України втрати, пов`язані з інфляційними процесами в державі, за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знецінення грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, тому дані платежі не є відповідальністю за порушення грошового зобов`язання і не відносяться до санкцій.

Здійснивши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за прострочення сплати заборгованості в сумі 28018,36 грн. відповідно до рахунків №00701512 від 12.01.2015 та №00741512 від 16.01.2015, судова колегія зазначає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних у розмірі 1706,42 грн., а також 13997,15 грн. інфляційних втрат за період з 21.02.2015 по 03.03.2017.

Разом з тим, незрозумілим є висновок місцевого господарського про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 34312,25 грн., 3% річних у розмірі 2203,80 грн. та 19187,07 грн. збитків від інфляції, оскільки зі змісту рішення суду першої інстанції неможливо встановити в якій частині задоволені позовні вимоги, а також не вказані дати проходів суден або ж інших ідентифікаційних ознак, якими керувався при задоволенні позовних вимог саме в такому обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ТОВ СП «Нібулон» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019 по справі №915/111/17 підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019 по справі №915/111/17 - зміні, з викладенням резолютивної частини рішення в редакції суду апеляційної інстанції.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019 по справі №915/111/17 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019 по справі №915/111/17 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

Позовні вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» заборгованості у сумі 163 896,53 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» (54002, м.Миколаїв, Каботажний узвіз, 1, ідентифікаційний код: 14291113) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м.Миколаїв, вул. Заводська, 23, ідентифікаційний код: 38728444) 28018,36 грн. основного боргу; 13997,15 грн. інфляційних втрат; 1706,42 грн. 3% річних; 745,70 грн. витрат по сплаті судового збору.»

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 286 ГПК України.

Повний текст постанови складено і підписано 30.09.2019 року.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Я.Ф. Савицький

Г.П. Разюк