ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

30 вересня 2019 року Справа № 923/99/19
м.Одеса

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А. Мишкіної,

суддів К.В. Богатиря, Л.О. Будішевської

Розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення господарського суду Херсонської області від 16 липня 2019 року

у справі №923/99/19

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІОН КОРПОРЕЙШН»

про стягнення 155273432,51грн.

встановив:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 16.07.2019р. (повне рішення складено 17.07.2019р.) задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІОН КОРПОРЕЙШН» - стягнуто з ТОВ «ПРІОН КОРПОРЕЙШН» на користь АТ КБ «Приватбанк» за Договором фінансового лізингу №4П16074ЛИ від 20.08.2016р. прострочену заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна в розмірі 71358726,30грн., 57755141,87грн. - простроченої заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном, 26159564,34грн. - пені та судовий збір в сумі 672350грн.

25.09.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційна скарга учасника ТОВа «ПРІОН КОРПОРЕЙШН» - ОСОБА_1 (подана скаржником 25.09.2019р.) на вищезазначене рішення, в якій скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Також в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до ст.258 ГПК України апеляційна скарга подається у письмовій формі. В апеляційній скарзі мають бути зазначені: 1) найменування суду, до якого подається скарга; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) рішення або ухвала, що оскаржується; 5) у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); 6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; 7) клопотання особи, яка подала скаргу; 8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується; 9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються. До апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; 2) докази сплати судового збору; 3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Надсилання копії апеляційної скарги сторонам у справі врегульовано положеннями ст.259 ГПК України

Відповідно до ст.259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

В додатки до апеляційної скарги не надано доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів учасникам справи.

Отже скаржником не дотримано порядок надсилання апеляційної скарги всім іншим учасникам справи, встановлений нормами ст.259 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

АТ КБ «Приватбанк» 11.02.2019р. звернулося до суду з позовом, предметом якого є вимога майнового характеру - стягнення 155273432,51грн.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2019р. встановлений ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» та становив 1921грн.

Згідно із п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже при зверненні до суду з позовом у даній справі підлягав сплаті судовий збір у розмірі 672350грн., оскільки 1,5% ціни позову 2329101,49грн.) є більшим, ніж 350 розмірів прожиткового мінімуму станом на 01.01.2019р. (672350грн.)

Відповідно до п.п.4 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється - за подання апеляційної скарги на рішення суду - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, при поданні апеляційної скарги на рішення господарського суду Херсонської області від 16.07.2019р. має бути сплачений судовий збір у сумі 1008525грн. ((672350*150)/100) = 1008525грн.).

Проте ОСОБА_1 до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору в порушення вимог п.2 ч.3 ст.258 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.9 ЗУ «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до вказаної норми, суд апеляційної інстанції перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та встановив, що в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» у реєстрі підтверджень оплат із Казначейства не зафіксована сплата скаржником судового збору за розгляд апеляційної скарги у справі №923/99/19.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1. міститься заява про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення.

В обґрунтування клопотання скаржник зазначає, що він (єдиний учасник ТОВа «Пріон Корпорейшн») не був учасником справи на момент постановлення оскаржуваного рішення, а про його існування як засновник дізнався із Єдиного державного реєстру судових рішень 25.09.2019р. У зв`язку із викладеним, відповідно до п.2 ч.2 ст.254 ГПК України скаржник має право на поновлення процесуального строку на оскарження рішення господарського суду Херсонської області від 16.07.2019р. у справі №923/99/19, оскільки вказаний процесуальний строк був пропущений із незалежних від апелянта причин.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно із ч.ч.1,6 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мушта проти України» зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Херсонської області надійшла апеляційна скарга ТОВ «ПРІОН КОРПОРЕЙШН» (подана скаржником 02.08.2019р.) на рішення господарського суду Херсонської області від 16.07.2019р. у справі №923/99/19, в якій скаржник просив скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга підписана директором ТОВ «ПРІОН КОРПОРЕЙШН» ОСОБА_1

Відповідно до даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником та єдиним учасником ТОВа «Пріон Корпорейшн» є ОСОБА_1 .

Отже ОСОБА_1 щонайменше з 02.08.2019р. (дата подання апеляційної скарги ТОВа «Пріон Корпорейшн» на рішення від 16.07.2019р.) було достеменно відомо про існування оскаржуваного рішення, а не з 25.09.2019р., як то зазначає скаржник в апеляційній скарзі, поданій ОСОБА_1 як учасником ТОВа «Пріон Корпорейшн», який не приймав участі у справі та вважає, що оскаржуваним рішенням порушуються його права.

За наведених обставин, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що несвоєчасне оскарження ОСОБА_1 рішення господарського суду Херсонської області від 16.07.2019р.у справі №923/99/19, з огляду на наведені скаржником доводи, не зумовлене обставинами, які є об`єктивно непереборними, незалежними від його волевиявлення та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення зазначеної процесуальної дії.

Відповідно до ч.3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із ч.2 ст.260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно із ч.ч.3,4 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Згідно із ч.6 ст.260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга відповідно до ст.260 ГПК України підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.174, 234, 258, 260 ГПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№ 3583/19 від 25.09.2019р.) на рішення господарського суду Херсонської області від 16.07.2019р. у справі №923/99/19 залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 строк 7 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду:

- доказів сплати судового збору у розмірі 1008525грн.;

- доказів надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів (з описом вкладення) АТ КБ «Приватбанк» та ТОВу «ПРІОН КОРПОРЕЙШН»;

- заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Херсонської області від 16.07.2019р. у справі №923/99/19 із зазначенням інших підстав для поновлення строку, ніж зазначені в апеляційній скарзі.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вимог даної ухвали в частині надання доказів сплати судового збору та надсилання копій документів у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вимог даної ухвали в частині надання заяви про поновлення процесуального строку у строк, встановлений судом, або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено на підставі п.4 ч.1 ст.261 ГПК України у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання згідно ст.235 ГПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.О. Будішевська