ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2019 р. Справа № 911/1571/19

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянув у місті Києві у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК

до першого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Універсал сервіс

та другого відповідача ОСОБА_1

про стягнення 499 245, 95 грн

За участю представників:

від позивача: не з`явилися;

від першого відповідача: не з`явилися;

від другого відповідача: не з`явилися.

Обставини справи:

24.06.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Універсал сервіс" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення з відповідачів 499 245,95 грн заборгованості за кредитом.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням першим відповідачем зобов`язань за договором банківського обслуговування б/н від 06.10.2015 в частині погашення кредиту та процентів за користування кредитом. Крім того, враховуючи неналежне виконання другим відповідачем зобов`язань за договором поруки № POR389 від 23.10.2015, як поручителя за належне виконання першим відповідачем зобов`язань за договором банківського обслуговування б/н від 06.10.2015, позивач звернувся з позовом про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 09.08.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.08.2019 розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні відкладено на 13.09.2019.

12.08.2019 до канцелярії Господарського суду Київської області від другого відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 15433/19 від 12.08.2019), згідно якого останній заперечив проти задоволення позовних вимог та заявив про застосування позовної давності до вимог позивача. Вказаний відзив прийнято судом.

13.09.2019 до канцелярії Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 17455/19 від 13.09.2019), згідно якої останній визнав доводи другого відповідача, які зазначені у відзиві на позовну заяву, необґрунтованими, що є підставою для їх відхилення. Вказана відповідь на відзив прийнята судом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.09.2019 закрито підготовче провадження у справі № 911/1571/19, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 20.09.2019.

20.09.2019 до канцелярії Господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 18000/19 від 20.09.2019), згідно якого останній просив відкласти розгляд справи на іншу дату, яке відхилено судом з огляду на нормативну безпідставність та доказову необґрунтованість.

Представники позивача та відповідачів у судове засідання 20.09.2019 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що неявка сторін, які були належним чином повідомлені про розгляд справи, не перешкоджає розгляду справи по суті у судовому засіданні 20.09.2019, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за наявними в ній матеріалами справи за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

06.10.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Універсал сервіс звернулося до позивача з заявою про відкриття поточного рахунку.

Згідно заяви перший відповідач приєднався до „Умов та правил надання банківських послуг (надалі Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування від 06.10.2015 та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших), що визначено і врегульовано „Умовами та правилами надання банківських послуг.

Згідно п. 3.2.1.1.16. умов при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до „Умов і правил надання банківських послуг (або у формі „Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системи клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом „першого підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладення договорів та угод у письмовій формі.

У відповідності до ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банка та клієнта. Кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта щодо його поповнення, сплаті процентів та винагороди (п.п. 3.2.1.1.1. умов).

Згідно п. 3.1.1.1.8. умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі «Угода»).

Відповідно до п. 3.2.1.1.6. умов ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших).

Суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором банківського обслуговування від 06.10.2015 виконав належним чином, на виконання договору перерахував на рахунок першого відповідача 499 245,95 грн в якості суми кредиту, що підтверджується банківською випискою, копія якої наявна в матеріалах справи.

Перший відповідач заборгованість по кредиту не погасив, борг за кредитом не сплатив, що підтверджується наявними матеріалами справи, внаслідок чого заборгованість останнього перед позивачем за договором банківського обслуговування від 06.10.2015 станом на момент судового розгляду справи склала 499 245,95 грн, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано першим відповідачем.

23.10.2015 між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) укладено договір поруки № POR389, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань першого відповідача, які випливають з кредитного договору.

01.04.2019 позивач, в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, звернувся до відповідачів з претензією № 51012CSU0S181 від 25.03.2019, згідно якої просив останніх погасити заборгованість за договором, що підтверджується описами вкладення у цінний лист, копія яких наявна в матеріалах справи. Вказана претензія залишена відповідачами без відповіді та задоволення.

Предметом позову є вимоги про солідарне стягнення з відповідачів 499 245,95 грн заборгованості за кредитом.

Суд встановив, що між сторонами виникли кредитні правовідносини та правовідносини поруки.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (п. 1 ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором банківського обслуговування від 06.10.2015 виконав належним чином, на виконання договору перерахував на рахунок першого відповідача 499 245,95 грн в якості суми кредиту, що підтверджується банківською випискою, копія якої наявна в матеріалах справи; перший відповідач та другий відповідач, як поручитель за договором, заборгованість по кредиту не погасили, борг за кредитом не сплатили, що підтверджується наявними матеріалами справи, внаслідок чого борг останніх перед позивачем за договором банківського обслуговування від 06.10.2015 станом на момент судового розгляду справи склав 499 245,95 грн, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачами; 01.04.2019 позивач, в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, звернувся до відповідачів з претензією № 51012CSU0S181 від 25.03.2019, згідно якої просив останніх погасити заборгованість за договором, що підтверджується описами вкладення у цінний лист, копія яких наявна в матеріалах справи. Вказана претензія залишена відповідачами без відповіді та задоволення.

Враховуючи те, що борг відповідачів перед позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 499 245,95 грн за договором б/н від 06.10.2015 є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Судом критично оцінюються доводи другого відповідача відносно припинення договору поруки № POR389 від 23.10.2015, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 599 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки, а п. 4.1. договору поруки визначено, що порука за договором припиняється через 15 років після укладення цього договору.

З огляду на наведене, суд вважає, що станом на момент ухвалення судового рішення порука за договором поруки № POR389 від 23.10.2015 не є припиненою.

Твердження другого відповідача відносно того, що оскільки між позивачем та другим відповідачем договір б/н від 06.10.2015 не укладався, а вимоги до другого відповідача пред`явлені неправомірно, не заслуговують на увагу суду, оскільки договір поруки № POR389 від 23.10.2015 укладено саме для забезпечення вимог позивача за договором б/н від 06.10.2015, про що зазначено у договорі поруки.

Усі інші твердження та заперечення сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Разом із тим, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та відповідача, які викладені останніми у своїх письмових заявах та їх відображення у судовому рішенні, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Доводи другого відповідача щодо припинення обслуговування рахунку є необґрунтованими, оскільки у зв`язку з неналежним виконанням умов договору залишок заборгованості по кредиту з 17.05.2016 став простроченим, що відображено в розрахунку заборгованості.

Також другим відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст. 267 ЦК особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Суд встановив, що позивач звернувся з позовом до суду 24.06.2019, що підтверджується відміткою суду на першому аркуші позовної заяви.

Відповідно до п. 3.18.5.7 умов терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Згідно п. 5.1. договору поруки № POR389 від 23.10.2015 сторони домовились збільшити встановлену законом позовну давність, дійшовши згоди, що до передбачених цим договором вимог кредитора до поручителя позовна давність встановлюється сторонами тривалістю 15 років.

Враховуючи, що сторонами договору б/н від 06.10.2015 та договору поруки № POR389 від 23.10.2015 у порядку ст. 259 ЦК України збільшено позовну давність, суд дійшов висновку про відсутність пропуску позовної давності позивачем при звернення з позовними вимогами до суду.

За таких обставин суд вважає, що позовна вимога про солідарне стягнення з відповідачів 499 245,95 грн заборгованості за кредитом є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Універсал сервіс" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення з відповідачів 499 245,95 грн заборгованості за кредитом задовольнити повністю.

2. Солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Універсал сервіс" (07442, Київська обл., Броварський район, селище міського типу Велика Димерка, вул. Бобрицька, буд. 62; ідентифікаційний код 39917165) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 499 245 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок п`ять гривень) 95 коп. заборгованості за кредитом.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Універсал сервіс" (07442, Київська обл., Броварський район, селище міського типу Велика Димерка, вул. Бобрицька, буд. 62; ідентифікаційний код 39917165) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 3 744 (три тисячі сімсот сорок чотири гривні) 35 коп. судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 3 744 (три тисячі сімсот сорок чотири гривні) 35 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішення суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 25.09.2019.

Суддя П.В.Горбасенко