ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 920/844/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М.,

представників учасників справи:

позивача - Данилова К.О.,

відповідача - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

на рішення Господарського суду Сумської області від 05.03.2019 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019

за позовом Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

про стягнення 3 060 грн пені та зобов`язання виконати рішення на підставі статті 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позовних вимог

1. Харківська Сумське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення АМК) звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ПАТ «Сумське НВО») про:

зобов`язання відповідача усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке встановлене у пункті 2 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 29 від 27.10.2016 (далі - Рішення № 29), шляхом виконання перерахунку розміру плати за послуги з централізованого постачання гарячої води у зв`язку зі зниженням їх якості у листопаді та грудні 2014 року;

стягнення 3 060 грн пені внаслідок невиконання в установлений строк Рішення № 29 в частині накладення на ПАТ «Сумське НВО» штрафу.

Стислий виклад судових рішень

2. Рішенням Господарського суду Сумської області від 05.03.2019 (суддя Спиридонова Н.О.) позов задоволено частково; стягнуто з відповідача до загального фонду Державного бюджету України 3 060 грн пені; в решті позову відмовлено.

3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 (колегія суддів: Буравльов С.І., Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.) рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Стислий виклад вимог касаційної скарги

4. Відділення АМК просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Аргументи учасників справи

Аргументи позивача, зазначені в касаційній скарзі

5. У касаційній скарзі зазначено, що суди попередніх судових інстанцій порушили норми матеріального права, а саме частину першу статті 18 та статтю 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не усунули допущеного відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції внаслідок чого не забезпечили захист інтереси споживачів та рівності сторін договору про надання послуг з централізованого постачання гарячої води.

6. Суди першої та апеляційної інстанції дійшли помилкового висновку, що відповідач усунув встановлені Рішенням № 29 порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Визнання постановою Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 920/30/17 недійсним Рішення № 29 в окремій частині не звільняє відповідача від обов`язку виконати це рішення.

Зміст оскаржених рішень місцевого та апеляційного господарських судів свідчить про повторний перегляд ними Рішення № 29.

Отже, суди порушили положення статті 129-1 Конституції України, статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», частини другої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон № 2210-ІІ).

7. Відповідно до статті 48 Закону № 2210-ІІ органи Антимонопольного комітету України приймають рішення про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Таке рішення повинно мати чіткий безальтернативний характер. Оскільки порушення, встановлене Рішенням № 29, не припинилось, Відділення АМК звернулось з позовом у справі. Суди відмовивши у задоволенні позову, порушили зазначену норму права.

8. Попередні судові інстанції, дослідивши обставини, які свідчать про припинення порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції дійшли помилкового висновку про його усунення.

Аргументи відповідача, зазначені у відзиві на касаційну скаргу

9. Відповідач просить у задоволенні касаційної скарги відмовити та зазначає, що висновок судів про виконання Рішення № 29 є обґрунтованим.

10. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

11. У резолютивній частині Рішенням № 29 зазначено:

ПАТ «Сумське НВО» займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з централізованого постачання гарячої води у територіальних (географічних) межах зони обслуговування цього підприємства в місті Суми протягом 2014- 2015 років та у січні-вересні 2016 року з часткою 100 % (пункт 1);

дії ПАТ «Сумське НВО», які полягали в нарахуванні споживачам плати в повному обсязі за послуги з централізованого постачання гарячої води, надані з відхиленням їх якісних показників від нормативних у листопаді та грудні 2014 року, визнано порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону № 2210-ІІ, у вигляді зловживання монопольним становищем на досліджуваному ринку, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (пункт 2);

ПАТ «Сумське НВО» зобов`язано протягом двох місяців з дня отримання рішення усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначеного у пункті 2 резолютивної частини рішення, шляхом виконання перерахунку розміру плати за послуги з централізованого постачання гарячої води у зв`язку із зниженням їх якості у листопаді та грудні 2014 року. Про вжиті заходи повідомити Відділення АМК (пункт 3);

за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 2 резолютивної частини рішення, на ПАТ «Сумське НВО» накладено 68 000 грн штрафу (пункт 4).

12. ПАТ «Сумське НВО» звернулося до суду з позовом про скасування Рішення № 29 (справа № 920/30/17).

13. Верховний Суд 26.06.2018 ухвалив у справі № 920/30/17 постанову, якою рішення місцевого та апеляційного судів скасував; ухвалив нове рішення про задоволення позову частково; визнав недійсним Рішення № 29 у частині таких слів і цифр, вміщених у пункті 3 цього рішення: «шляхом виконання перерахунку розміру плати за послуги з централізованого постачання гарячої води у зв`язку із зниженням їх якості у листопаді та грудні 2014 року»; у решті позову відмовлено.

14. Постанову Верховного Суду мотивовано, тим, що органи Антимонопольного комітету України, зокрема, відповідно до статті 48 Закону № 2210-ІІ не мають повноважень надавати ПАТ «Сумське НВО» вказівок з питань господарської компетенції, у цьому разі - щодо виконання перерахунку розміру плати за послуги з централізованого постачання гарячої води. ПАТ «Сумське НВО» зобов`язане усунути встановлене порушення законодавства про захист економічної конкуренції самостійно у визначений законом спосіб.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. АКТИ ЗАСТОСУВАННЯ ПРАВА

Закон України «Про захист економічної конкуренції»

15. Частина друга статті 56

Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

16. Частина третя статті 56

Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

17. Частина п`ята статті 56

За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Закон України «Про Антимонопольний комітет України»

18. Частина перша статті 22

Розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

19. Частина друга статті 22

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Господарський процесуальний кодекс України від 6 листопада 1991 року № 1798-XII у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII

20. Частина перша статті 74

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

21. Частина четверта статті 75

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

22. Частина перша статті 76

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

23. Частина п`ята статті 236

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

24. Частина перша статті 300

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

25. Частина друга статті 300

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

26. Частина перша статті 311

Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого та апеляційного господарських судів

27. Попередні судові інстанції встановили, що позивач звернувся до суду з вимогою зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, встановленого у пункті 2 резолютивної частини Рішення № 29 шляхом виконання перерахунку розміру плати за послуги з централізованого постачання гарячої води у зв`язку зі зниженням їх якості у листопаді та грудні 2014 року.

28. Суди з`ясували, що постановою Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 920/30/17 визнано недійсним Рішення № 29 у частині зобов`язання ПАТ «Сумське НВО» усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначеного у пункті 2 резолютивної частини цього рішення, саме шляхом виконання перерахунку розміру плати за послуги з централізованого постачання гарячої води у зв`язку зі зниженням їх якості у листопаді та грудні 2014 року.

29. Верховний Суд, розглянувши справу № 920/30/17, дійшов висновку, що органи Антимонопольного комітету України не мають повноважень надавати ПАТ «Сумське НВО» вказівок з питань господарської компетенції у зазначений спосіб.

30. Разом з цим Касаційний господарський суд бере до уваги, що відповідно до частини другої статті 56 Закону № 2210-ІІ рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

31. Згідно з рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

32. Дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

33. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року у справі № 21-87а13.

34. Отже, дискреційні повноваження, в тому числі органів місцевого самоврядування, завжди мають межі, встановлені законом.

35. Рішенням № 29 встановлено та підтверджено судами, що ПАТ «Сумське НВО» діяло незаконно, тому воно зобов`язане усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 резолютивної частини Рішення № 29 відповідно до своїх дискреційних повноважень.

36. Разом з цим вимога позивача про зобов`язання відповідача виконати Рішення № 29 конкретним способом - шляхом виконання перерахунку розміру плати за послуги з централізованого постачання гарячої води у зв`язку зі зниженням їх якості у листопаді та грудні 2014 року, задоволенню не підлягає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

37. Касаційну скаргу необхідно частково задовольнити, оскільки відповідно до Закону № 2210-ІІ відповідач зобов`язаний виконати Рішення № 29 в межах власних дискреційних повноважень.

38. Оскаржені рішення у відповідній частині підлягають скасуванню.

Судові витрати

39. Понесені позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на відповідача.

Касаційний господарський суд, керуючись статтями 129, 300, 308, 311, 315 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 05.03.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 зі справи № 920/844/18 скасувати в частині відмови в задоволенні вимог Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке встановлене у пункті 2 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.10.2016 № 29.

3. Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке встановлене у пункті 2 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.10.2016 № 29.

4. В решті рішення Господарського суду Сумської області від 05.03.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 зі справи № 920/844/18 залишити без змін.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 3 842 грн (три тисячі вісімсот сорок дві гривні) судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

6. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос

Суддя Т. Малашенкова