ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019р.м. ДніпроСправа № 904/3734/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у розмірі 33884грн.64коп.

Представники:

від позивача: Макогон Л.С., довіреність №4573 від 15.07.2019р.;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 33884грн.64коп.

Разом із позовною заявою Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" заявило клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського процесуального кодексу України від 28.08.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30.09.2019р.

Відповідач відзиву на позов не надав, участі свого представника у судовому засіданні не забезпечив. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 05.09.2019р. уповноваженому представнику Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" поштового відправлення ухвали суду від 28.08.2019р.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, але останній не скористався своїм правом на участь його представника у судовому засіданні та на подання відзиву на позов.

Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Нормами статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів. Тож, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень сторонам були створені належні умови для надання доказів та заперечень.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із ч. 2 ст. 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

27.03.2009р. між Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком", правонаступником якого є позивач (далі - підприємство зв`язку), та Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль", правонаступником якого є відповідач (далі - абонент), було укладено типовий договір №10200 про надання послуг електрозв`язку (далі - договір), за умовами пункту 1 якого підприємство зв`язку надає послуги електрозв`язку, перераховані в додатку 1, і безплатні послуги, перераховані в додатку 2.

Типовий договір надання послуг електрозв`язку затверджено наказом Державного комітету зв`язку та інформатизації України від 13.07.1999р., зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.08.1999р. за №584/3877.

До договору сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 27.03.2009р., пунктом 1 якої термін "споживач" по тексту договору замінено на термін "абонент".

Пунктами 7.1, 7.2 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дня підписання і діє п`ять років; якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не повідомила про його припинення, то договір вважається дійсним на той же термін.

Матеріали справи не містять письмових повідомлень сторін про припинення дії договору до 27.02.2014р., тому протягом спірного періоду договір був чинним.

Пунктами 3.2.8, 3.2.16, 4.3 договору на абонента покладено зобов`язання своєчасно оплачувати за надані послуги.

Відповідно до п. 4.1 договору послуги, які надаються підприємством зв`язку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством.

Умовами пунктів 4.5, 4.6 договору визначено, що розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв`язку за кожний передній місяць проводиться абонентом протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим. За отримані в кредит послуги міжміського та міжнародного телефонного зв`язку справляється додаткова плата в розмірі двох відсотків вартості наданих послуг. У разі застосування авансової системи оплати абонент для одержання послуг електрозв`язку проводить щомісячно до 20 числа поточного місяця, попередню оплату їх вартості в розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді, з подальшим перерахунком (до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) виходячи з фактично наданих послуг.

На виконання умов договору позивачем у період із серпня 2016 року по травень 2017 року відповідачу було надано послуги електрозв`язку на загальну суму 34258грн.65коп., у тому числі по місяцях:

- у серпні 2016р. - на суму 3986грн.30коп., про що свідчить рахунок-акт №102000.8.2016 від 31.08.2016р.;

- у вересні 2016р. - на суму 3875грн.15коп., про що свідчить рахунок-акт №102000.9.2016 від 30.09.2016р.;

- у жовтні 2016р. - на суму 3887грн.54коп., про що свідчить рахунок-акт №102000.10.2016 від 31.10.2016р.;

- у листопаді 2016р. - на суму 3882грн.37коп., про що свідчить рахунок-акт №102000.11.2016 від 30.11.2016р.;

- у грудні 2016р. - на суму 4108грн.32коп., про що свідчить рахунок-акт №102000.12.2016 від 31.12.2016р.;

- у січні 2017р. - на суму 4134грн.73коп., про що свідчить рахунок-акт №102000.1.2017 від 31.01.2017р.;

- у лютому 2017р. - на суму 3223грн.80коп., про що свідчить рахунок-акт №102000.2.2017 від 28.02.2017р.;

- у березні 2017р. - на суму 2949грн.80коп., про що свідчить рахунок-акт №102000.3.2017 від 31.03.2017р.;

- у квітні 2017р. - на суму 2532грн.47коп., про що свідчить рахунок-акт №102000.4.2017 від 30.04.2017р.;

- у травні 2017р. - на суму 1678грн.17коп., про що свідчить рахунок-акт №102000.5.2017 від 31.05.2017р.

Отримання відповідачем вказаних вище рахунків-актів підтверджується наявними у матеріалах справи реєстрами доставки пакетів розрахункових документів за серпень 2016р. - травень 2017р.

Відповідач своїх зобов`язань з повної та своєчасної оплати послуг електрозв`язку, наданих йому позивачем у період із серпня 2016р. по травень 2017р., не виконав.

Внаслідок здійснених часткових платежів на загальну суму 374грн.01коп. у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги електрозв`язку в розмірі 33884грн.64коп.

На звернення позивача щодо сплати заборгованості відповідачем було надано відповіді у листах №7425/35 від 06.10.2016р., №11040/37 від 15.11.2016р., в яких зазначено, що відповідач не відмовляється від виконання прийнятих за договором зобов`язань та гарантує оплату наданих послуг.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем 09.07.2019р. було направлено відповідачу письмову вимогу №12С000-138 про погашення наявної суми заборгованості за послуги електрозв`язку.

За твердженням позивача, відповідач умов вимоги не виконав, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

За приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Предметом спору у даній справі є правовідносини сторін, що виникли за договором про надання послуг.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 530 цього Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач, враховуючи умови пункту 4.5 договору, повинен був оплатити за надані послуги електрозв`язку у наступні строки: за рахунком-актом №102000.8.2016 від 31.08.2016р. - до 20.09.2016р.; за рахунком-актом №102000.9.2016 від 30.09.2016р. - до 20.10.2016р.; за рахунком-актом №102000.10.2016 від 31.10.2016р. - до 20.11.2016р.; за рахунком-актом №102000.11.2016 від 30.11.2016р. - до 20.12.2016р.; за рахунком-актом №102000.12.2016 від 31.12.2016р. - до 20.01.2017р.; за рахунком-актом №102000.1.2017 від 31.01.2017р. - до 20.02.2017р.; за рахунком-актом №102000.2.2017 від 28.02.2017р. - до 20.03.2017р.; за рахунком-актом №102000.3.2017 від 31.03.2017р. - до 20.04.2017р.; за рахунком-актом №102000.4.2017 від 30.04.2017р. - до 20.05.2017р.; за рахунком-актом №102000.5.2017 від 31.05.2017р. - до 20.06.2017р.

Отже, строк оплати за надані послуги відповідно до умов договору є таким, що настав.

За приписами ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі статтею 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто - неналежне виконання.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано і матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Приписами статті 74 цього Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, оскільки факт неналежного виконання відповідачем умов договору в частині оплати за надані послуги електрозв`язку підтверджений матеріалами справи та не спростований належними і допустимими доказами, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 33884грн.64коп. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у сумі 1921грн. 00коп. покладаються на відповідача.

Керуючись нормами статей Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76-80, 91, 129, 237, 238, 240-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про стягнення заборгованості у розмірі 33884грн.64коп. задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (ідентифікаційний код 00130850; місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (ідентифікаційний код 21560766; місцезнаходження: 01601, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, буд. 18) в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком (ідентифікаційний код 25543196; місцезнаходження: 49501, м. Дніпро, вул. Херсонська, буд. 26) суму заборгованості в розмірі 33884грн.64коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921грн. 00коп.

Видати наказ після набрання законної сили судовим рішенням.

В судовому засіданні 30.09.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складений та підписаний 07.10.2019р.

Суддя Р.Г. Новікова