ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/458/19

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: Л.О. Будішевська, С.В. Таран,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Херсонський комунальний транспортний сервіс"

на додаткове рішення Господарського суду Херсонської області від 07.08.2019 (суддя Соловйов К.В., м. Херсон)

у справі № 923/458/19

за позовом Державного підприємства "Адміністрація річкових портів"

до відповідача: Комунального підприємства "Херсонський комунальний транспортний сервіс"

про стягнення 64 803 грн. 50 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Херсонський комунальний транспортний сервіс", в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за договором бербоутного чартеру від 23.03.2016р. №01/03-245 заборгованість в розмірі 54 866,50грн., пені 7 425,77грн., 3% річних 622,32грн., інфляційних втрат 1 888,91грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 30.07.2019р. закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 54 866,50грн., основного боргу за договором бербоутного чартеру від 23.03.2016р. №01/03-245. В іншій частині позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства "Херсонський комунальний транспортний сервіс" на користь Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" 7 425,77грн. пені, 3% річних 622,32грн., інфляційні втрати 1 888,91грн та судовий збір сплачений за подання позовної заяви 960,50грн. Повернуто Державному підприємству "Адміністрація річкових портів" з державного бюджету 960,50грн. судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Справа розглядалася на підставі ч.1 ст.247, ч.7 ст.250 ГПК України в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи.

31.07.2019р. позивач звернувся до суду із клопотанням про долучення доказів його судових витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, копію свідоцтва № 4346/10 від 28.10.2010 про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію договору від 06.01.2019 про надання правової (правничої) допомоги між адвокатом та позивачем, копію рахунку-фактури від 25.07.2019 до вказаного договору на суму 1500,00 грн. за професійну правничу допомогу (юридичні послуги) у даній справі, а також просив суд стягнути з відповідача 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача.

В обґрунтування свого клопотання позивач зазначив те, що у зв`язку зі спробою відповідача уникнути застосування господарських санкцій в судовому порядку шляхом подання необґрунтованого відзиву на позов у Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" виникла необхідність в отриманні професійної правничої допомоги з метою підготовки та подання відповіді на відзив.

Додатковим рішенням Господарського суду Херсонської області від 07.08.2019р. стягнуто з Комунального підприємства "Херсонський комунальний транспортний сервіс" на користь Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" 1 500,0грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду мотивоване тим, що відповідно до п.2.1.4. та п. 2.1.5. договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.01.2019р. адвокат зобов`язаний здійснювати аналіз та опрацьовувати матеріали, документи, що пов`язані з виконанням даного договору, складати, готувати та підписувати від імені клієнта всі необхідні документи. Пунктом 6.3.1.1. вказаного договору вказано, що гонорар за одну годину, що витратив адвокат на надання професійної правничої допомоги становить 3 000,00грн. На думку суду, розмір вказаних витрат на надання правової допомоги у вигляді підготовки та подання відповіді на відзив, не є завищеним, оскільки виконаний, виходячи з витрат часу адвоката, як за 0,5 години, що відповідає умовам договору та узгоджується з рахунком-фактурою від 25.07.2019.

Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням, Комунальне підприємство "Херсонський комунальний транспортний сервіс" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Херсонської області від 07.08.2019р.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач несвоєчасно подав докази про понесені судові витрати, не навів у клопотанні обставини, які свідчать про поважність причин пропуску строків, не просив встановити додатковий строк для подання доказів, заяву про ухвалення додаткового рішення про судові витрати після ухвалення рішення до суду не подав. Позивачем до матеріалів справи надано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, однак, у супереч нормам процесуального права, суду позивачем не надано підтвердження надсилання їх копій відповідачеві, на що суд не звернув увагу та безпідставно прийняв докази до розгляду. Разом з тим, суд залишив поза увагою, що факт наданих послуг не підтверджений належними і допустимими доказами, зокрема актом прийому-передачі наданих послуг із детальним переліком наданої правничої допомоги та документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку. Крім того, матеріали справи не містять доказів виклику відповідача у судове засідання, в якому було ухвалене додаткове рішення чи повідомлення судом відповідача про наявність клопотання позивача про стягнення витрат на правову допомогу, та можливість подати свої заперечення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 відкрито провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Херсонський комунальний транспортний сервіс" на рішення Господарського суду Херсонської області від 07.08.2019 у справі № 923/458/19; встановлено відповідачу строк 5 днів з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу; розгляд справи №923/458/19 почати через 15 днів з дня відкриття апеляційного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

31.07.2019р. до суду надійшли від Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" відповідь на відзив та клопотання про долучення доказів судових витрат, за яким позивач просить суд прийняти як докази судових витрат позивача у даній справі на професійну правничу допомогу копію свідоцтва № 4346/10 від 28.10.2010 про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію договору від 06.01.2019 про надання правової (правничої) допомоги між адвокатом та позивачем, копію рахунку-фактури від 25.07.2019 до вказаного договору на сплату позивачем 1500,00 грн. за професійну правничу допомогу (юридичні послуги) по справі №923/458/19, а також, просить суд стягнути з відповідача 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача.

Згідно із ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких входять витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорі, рахунків тощо).

Ч.2 ст.221 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно зі ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку що й судове рішення. Матеріали справи не містять доказів повідомлення судом учасників справи про проведення судового засідання для прийняття додаткового рішення, тоді як справа розглядалася з повідомленням учасників справи і призначенням судового засідання.

Вказане процесуальне порушення є безумовною підставою для скасування судового рішення відповідно до п.3 ч.3 ст. 277 ГПК України.

Судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що надання послуг (правової допомоги) не підтверджені належними і допустимими доказами, зокрема актом прийому-передачі наданих послуг із детальним переліком наданої правничої допомоги та документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку.

П.6.8. укладеного між ДП "Адміністрація річкових портів" та адвокатом договору від 06.01.2019 про надання правової (правничої) допомоги визначено, що факт наданих послуг підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг із детальним переліком наданої правничої допомоги, підписаний представниками Сторін. Клієнт протягом 2 робочих днів з дня одержання акту прийому-передачі наданих послуг зобов`язаний повернути Адвокату підписаний акт прийому-передачі наданих послуг або мотивовану відмову у підписанні.

П.6.9. Договору встановлює, що підставою для сплати гонорару є акт прийому-передачі наданих послуг.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.06.2018р. у справі №826/1216/16 дійшла висновку про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що разом із клопотанням про долучення доказів судових витрат позивач додав лише копію договору про надання правової (правничої) допомоги та копію рахунку-фактури від 25.07.2019р.

Тобто, позивачем не надано до суду підписаний обома сторонами акт прийому-передачі наданих послуг, що суперечить умовам договору. Також відсутні докази сплати вказаних послуг адвоката.

З огляду на викладене, врахувавши необхідність дотримання збалансованості інтересів обох сторін судова колегія приймає доводи апелянта відносно безпідставно ухваленого і необґрунтованого додаткового рішення суду першої інстанції

Враховуючи викладене, доводи Комунального підприємства "Херсонський комунальний транспортний сервіс", викладені в апеляційній скарзі, спростовують висновки господарського суду першої інстанції, а, відтак, судова колегія вбачає підстави для скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 129, 244, 269, 270, 277, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Херсонський комунальний транспортний сервіс" задовольнити.

Додаткове рішення Господарського суду Херсонської області від 07.08.2019 у справі №923/458/19 скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ДП «Адміністрація річкових портів» про стягнення 1500грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран