ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 жовтня 2019 р. Справа № 903/387/19

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Коваль Олександр Миколайович

за участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: Шахраюк О . А. - в.о. директора (паспорт НОМЕР_1 від 11.11.1999)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/387/19 за позовом фізичної особи-підприємця Яремчук Світлани Євгенівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОБР 777" про стягнення 9000,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

20.05.2019 фізична особа-підприємець Яремчук Світлана Євгенівна на адресу суду направила позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОБР 777" про стягнення 9000,00 грн.

Заява обґрунтована не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно договору на охорону об`єкту №884 від 01.02.2019 внаслідок чого позивач зазнав збитків.

Ухвалою суду від 11.06.2019 в задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця Яремчук Світлани Євгенівни про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні відмовлено. Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.07.2019 о 11:30 год.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОБР 777" 27.06.2019 направило на адресу суду наступні документи:

- відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі, включаючи стягнення судових витрат, оскільки вимоги позивача безпідставні, не обґрунтовані, не підтверджені належними доказами, суперечать умовам договору на охорону об`єкту та Закону України "Про охоронну діяльність». Зазначає, що 10.02.2019 контейнер відчинений Позивачем самостійно. Позивач не задокументувала і не виявила зовнішніх ушкоджень контейнера, які могли б свідчити про проникнення, з залученням працівників Відповідача та інших свідків, до стану замків (пошкодження, поломка, знаходження в відкритому вигляді, і ін.) позивач претензій не заявляла. Доводить, що позивач не навела причинний зв`язок між виконанням відповідачем обов`язків по охороні об`єкта і отриманими нею збитками, а також не обґрунтувала суми збитків.

Вважає, що збитки підлягають відшкодуванню за умови їх завдання та наявності вини, а відсутність вини Відповідача в неналежному виконанні обов`язків по охороні об`єктів підтверджують свідки - працівники Відповідача, які чергували 9 та 10 лютого 2019:

свідок ОСОБА_5 , охоронник ТзОВ «СОБР 777» надав свідчення в письмовій формі у заяві (а.с.53) де пояснив, що перебував на роботі з 20:00 год. 09.02.2019 і до 08.00 год 10.02.2019 по охороні об`єкту ТОВ «Нововолинський госпрозрахунковий ринок», що знаходиться за адресою: вул.Героїв АТО в м.Нововолинську. У період чергування з 09 лютого до 10 лютого 2019 порушень цілісності контейнерів чи проникнення на територію посторонніх осіб не виявлено. Зазначає, що в кінці робочої зміни він оглянув контейнери на наявність та неушкодженість навісних замків, а також цілісність контейнерів, в тому числі і контейнера № 884 , на якому висіли у закритому вигляді два навісних замки та слідів злому не було, і передав зміну без виявлених порушень на охороняємій території охороннику ОСОБА_6

свідок ОСОБА_6 - охоронник ТзОВ «СОБР 777», який прийняв зміну після ОСОБА_5 у заяві свідка (а.с.52) повідомив, що 10.02.2019 прийшов на чергування о 08.00 год. на ТОВ «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» за адресою: вул. Героїв АТО м.Нововолинськ, прийняв зміну від охоронника ОСОБА_5 , зауважень та порушень по здачі-прийомі зміни не було. Через годину часу приблизно о 9.00 год. до будки охоронника підійшла власниця контейнеру №884 і сказала, що в неї вкрали килими. З її слів всі замки були цілі, але був відкритий козирьок, який при відкритому контейнері слугує як козирьок, а при закритому - як стіна контейнера, що зачиняється тільки зсередини на два металеві штирі. ОСОБА_6 подзвонив бувшому директору ТзОВ «СОБР 777» ОСОБА_7 , який через 15 хв. був на ринку. Вони підійшли до власниці контейнера № 884 , побачили, що штирі від козирка були в середині контейнера. Директор ТзОВ «СОБР 777» визвав поліцію, яка приїхала десь через 15 хв. Директор і власниця контейнеру лишилися з поліцією, а ОСОБА_6 пішов виконувати свою роботу;

- клопотання, в якому просить суд витребувати в Нововолинському відділенні поліції ГУНГ у Волинській області копії матеріалів кримінального провадження №0000151 від 10.02.2019, в тому числі заяви Яремчук Світлани Євгенівни від 10.02.2019, протоколу (чи іншого документу) огляду місця події, показів свідків, понятих, очевидців і інші документи, що характеризують спосіб здійснення злочину (а.с.54-55).

Ухвалою суду від 09.07.2019 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СОБР 777" про витребування доказів. Розгляд підготовчого засідання відкладено на 30.07.2019 о 11:00 год. Продовжено Підприємцю Яремчук С.В. строк для подачі відповіді на відзив до 15.07.2019.

Ухвала суду від 09.07.2019, яка була надіслана за належною адресою позивача повернута об`єктом поштового зв`язку з позначкою "адресат відсутній" (23.07.2019).

Відповідь на відзив на адресу суду не надходила.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.07.2019 позовні вимоги не визнає та просить суд продовжити підготовче засідання на тридцять календарних днів у відповідності до ч.3 ст.177 ГПК України.

Ухвалою суду від 30.07.2019 суд продовжив строк підготовчого судового засідання на 30 календарних днів до 10.09.2019, відклав підготовче засідання на 03.09.2019 о 10:00 год. Продовжив Підприємцю Яремчук С.В. строк для подачі відповіді на відзив на п`ятнадцять днів з дня отримання відзиву. Запропонував позивачу подати до суду відповідь на відзив із врахуванням вимог ст. 166 ГПК України, з урахуванням положень ч. 3-6 ст. 165 ГПК. Встановив ТзОВ "СОБР 777" строк для подачі заперечення на відповідь позивача протягом трьох днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання позивачу.

Фізична особа-підприємець Яремчук Світлана Євгенівна на адресу суду направила клопотання про участь в судовому засіданні 03.09.2019 о 10:00 год. в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 06.08.2019 клопотання ФОП Яремчук С.Є. про проведення судового засідання 03.09.2019 о 10:00 год. в режимі відеоконференції задоволено.

Представник ТзОВ «СОБР 777» 08.08.2019 на адресу суду направила клопотання, в якому просить суд розгляд справи у підготовчому засіданні проводити за відсутності відповідача та у зв`язку з повторною неявкою позивача позовну заяву залишити без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні 03.09.2019 позовні вимоги просить задовольнити.

Суд протокольною ухвалою від 03.09.2019 закрив підготовче провадження, а розгляд справи по суті призначив на 10.09.2019 о 09:30 год.

Представник фізичної особи-підприємця Яремчук Світлани Євгенівни на адресу суду направив клопотання про участь в судовому засіданні 10.09.2019 о 09:30 год. в режимі відеоконференції. У разі неможливості проведення відеоконференції просить розгляд справи відкласти на іншу дату.

Ухвалою суду від 09.09.2019 у задоволенні клопотання представника ФОП Яремчук С.Є. про участь в судовому засіданні 10.09.2019 в режимі відеоконференції відмовлено.

Ухвалою суду від 10.09.2019 розгляд справи по суті відкладено на 24.09.2019 о 12:15 год.

Представник фізичної особи-підприємця Яремчук Світлани Євгенівни 17.09.2019 на адресу суду направив клопотання про участь в судовому засіданні 24.09.2019 о 12:15 год. в режимі відеоконференції. У разі неможливості проведення відеоконференції просить розгляд справи відкласти на іншу дату.

Ухвалою суду від 23.09.2019 у задоволенні клопотання представника ФОП Яремчук С.Є. про участь в судовому засіданні 24.09.2019 в режимі відеоконференції відмовлено.

Протокольною ухвалою від 24.09.2019 суд відклав розгляд справи по суті на 01.10.2019.

Представник фізичної особи-підприємця Яремчук Світлани Євгенівни 25.09.2019 на адресу суду направив клопотання про участь в судовому засіданні 01.10.2019 о 15:30 год. в режимі відеоконференції. У разі неможливості проведення відеоконференції просить розгляд справи відкласти на іншу дату.

Ухвалою суду від 30.09.2019 у задоволенні клопотання представника ФОП Яремчук С.Є. про участь в судовому засіданні 01.10.2019 в режимі відеоконференції відмовлено.

Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, однак в клопотанні про призначення відеоконференції просив у разі неможливості проведення відеоконференції розгляд справи відкласти на іншу дату.

Як зазначено у п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Статтею 194 ГПК України визначено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Окрім цього, численними рішеннями Європейського суду з прав людини у справах проти України визнано порушення пункту 1статті 6 Право на справедливий суд Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що, зокрема, полягало у тому, що національними судами не забезпечено розгляд справи заявника в розумний строк через затримки у провадженні, в основному з вини судів.

Проте, позивачем не було доведено суду неможливості заміни представника, а також неможливості розгляду справи без участі позивача. Також судом враховано, що відкладення розгляду справи може призвести до затягування строків розгляду спору та порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням того, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для відкладенні розгляду справи та відмовляє у задоволенні клопотання позивача про відкладенні розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні просить суд відмовити в задоволенні позову в повному об`ємі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2019 між фізичною особою-підприємцем Яремчук Світланою Євгенівною (власник, позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю "СОБР 777" (виконавець, відповідач) укладено договір №884 на охорону об`єкту (а.с.19-20).

Відповідно до п. 1.1. договору власник передає, а виконавець приймає під охорону об`єкт, який знаходиться на території Нововолинського міського госпрозрахункового ринку та повинен відповідати вимогам технічної укріпленості.

Згідно з п 1.2. договору власник зобов`язаний здійснювати всі заходи по створенню належних умов, необхідних для здійснення охорони. Виконавець несе матеріальну відповідальність за збитки, спричинені внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань і в залежності від залишеного товару, що визначається сумою плати за охорону. Факти неналежного виконання «охороною» своїх зобов`язань та розмір збитків, що підлягає відшкодуванню «охороною» встановлюється у визначеному чинним законодавством порядку.

У пункті 2.1 договору сторони визначили, що оплата за охорону здійснюється до 15 числа поточного місяця, в якому надаються охоронні послуги, і вартість оплати визначається від вартості залишку наявного товару в контейнері або іншому охоронному приміщенні, в розмірі 80,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору виконавець зобов`язується організувати та забезпечити охорону товарно-матеріальних цінностей власника, не допускати проникнення сторонніх осіб на об`єкт, що охороняється.

Згідно п.п. 4.4, 4.5 договору власник зобов`язався забезпечити контейнер або інше приміщення, що охороняється основним внутрішнім і двома (зверху і знизу) навісними замками на відкриття, в разі відсутності таких виконавець відповідальності за збереження матеріальних цінностей не несе. При виявленні порушень щодо технічного укріплення чи пошкодження об`єкта негайно повідомити у відділення виконавця.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що матеріальна відповідальність виконавця наступає при спричиненні фактичних прямих збитків майну власника, що передає зазначене майно під охорону. Розмір збитків, які відшкодовуються, не може перевищувати фактичної вартості товару, заявленої власником при внесенні оплати згідно Договору.

ФОП Яремчук С.Є. 09.02.2019 за послуги охорони за лютий 2019 сплатила 90.00 грн., факт здійснення оплати підтверджується фіскальним чеком №ФН від 09 02.2019 на суму 80,00 грн. і квитанцією №4 від 27.02.2019 на суму 10,00 грн. (а.с.21-22).

Як вбачається з доводів позивача, 10.02.2019 вона виявила порушення цілісності контейнера і повідомила про даний факт працівників охоронної фірми ТзОВ «СОБР 777».

На підставі наказу №1 від 10.02.2019 Позивачем проведена інвентаризації товарно-матеріальних цінностей у контейнері і складений акт інвентаризації товарно-матеріальних цінностей № 1 від 10.02.2019, згідно з яким виявлено нестачу ТМЦ, а саме трьох килимів на загальну суму 9000,00 грн.(а.с. 29-30).

Позивач належність їй килимів підтверджує товарним чеком №1211 від 12.11.2018, за яким придбала товар у ФОП ОСОБА_9 на загальну суму 11400,00 грн. для подальшої реалізації (а.с.28).

Як слідує з матеріалів справи, 10.02.2019 ФОП Яремчук С.Є. звернулася до органів поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

За даним фактом Нововолинським відділенням поліції ГУНП у Волинській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000151 від 10.02.2019 за попередньою правовою кваліфікацією ч. З ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення чи іншого сховища). Сума нанесеної Позивачу матеріальної шкоди становить 9000,00 грн. (а.с.23).

З метою досудового вирішення спору позивач звернулася до відповідача з претензією від 23.02.2019 про відшкодування завданих їй збитків у розмірі 9000,00 грн. (а.с.24).

Відповідач направив відповідь на претензію від 07.03.2019, в якій зазначив, що цілісність контейнера порушена не була, замки якими були зачинені двері контейнера були зачинені та справні. Охорона контейнера № 884 охоронниками ТзОВ «СОБР 777» здійснювалися належним чином і в повному обсязі. Проникнення в контейнер після його зачинення 09.02.2019 відбулося лише в ринкові дні, через двері, особами у яких були ключі від замків якими зачиняється даний контейнер. Вважає претензію про відшкодування збитків від 23.02.2019 безпідставною (а.с.26-27).

Оцінивши всі встановлені обставини справи в їх сукупності згідно поданих до справи доказів, господарський суд вбачає за необхідне зазначити таке.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

В силу ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до Параграфа 3 Глави 66 ЦК України договір охорони є спеціальним видом зберігання.

Статтею 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Згідно ч.1 ст. 942 ЦК України зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Аналогічний припис міститься у статті 224 ГК України, згідно з якою учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Проте, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише за певних, передбачених законом умов, сукупність яких формують склад правопорушення, що є підставою цивільно-правової відповідальності.

При цьому, складовими правопорушення, необхідними для відповідальності у вигляді відшкодування збитків, є суб`єкт та об`єкт правопорушення, а також суб`єктивна та об`єктивна сторони.

Для вирішення спору, слід з`ясувати наявність чи відсутність всіх елементів складу правопорушення в діях відповідача.

Суб`єктом цивільного правопорушення є боржник, а об`єктом правопорушення -зобов`язальні правовідносини кредитора та боржника. Суб`єктивну сторону становить вина боржника, а об`єктивну - протиправна поведінка боржника (невиконання або неналежне виконання обов`язку), наявність збитків у майновій сфері кредитора, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони.

Протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Однією з умов притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення збитків, поряд з іншими складовими елементами цивільного правопорушення, є наявність протиправної поведінки у відповідача.

Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. При цьому, зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи, шкідливий результат такої поведінки (збитки), причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Відсутність хоч би одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним зобов`язань у вигляді відшкодування збитків (постанови Верховного Суду України від 18.05.2016 у справах № 3-194гс16, № 6-237цс16, № 3-271гс16).

В обґрунтування позовних вимог позивач-ФОП Яремчук С.Є. зазначила у позовній заяві про наступні письмові докази, які, на її думку, свідчать про неналежне виконання зобов`язань відповідачем та підтверджують факт заподіяння збитків:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви Яремчук С.Є. кримінального провадження №0000151 від 10.02.2019 з правовою кваліфікацією ч.3 ст.185 КК України;

- акт інвентаризації товарно-матеріальних цінностей № 1 від 10.02.2019, складений та підписаний підприємцем Яремчук С.Є. ;

- товарний чек №1211 від 12.11.2018.

Однак, долучений до позовної заяви Витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000151 підтверджує лише факт звернення позивача Яремчук С.Є. 10.02.2019 до Нововолинського відділення поліції ГУНП у Волинській області із заявою та внесення до ЄРДР відомостей про те, що з 15 год. 00 хв. 09.02.2019 по 09 год. 00 хв. 10.02.2019 невстановлена досудовим слідством особа шляхом вільного доступу таємно викрала із металевого контейнера №884, що знаходиться на центральному ринку у м.Нововолинську 3 (три) коври (1 синього кольору із білим декором та 2 коричневого кольору із темнокоричневим декором), чим спричинила потерпілій Яремчук С.Є. матеріальну шкоду на суму 9000,00 грн.

Водночас, згідно витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000151 вбачається відсутність порушень цілісності контейнера.

Слідство по даній кримінальній справі на день вирішення спору триває, а злочин не є розкритим.

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 906 ЦК України).

Враховуючи наведене, розмір збитків - це один з обов`язкових елементів правопорушення, при наявності якого виникають підстави для покладання на винну особу відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

При цьому, стягненню підлягають не будь-які збитки, а тільки ті, які об`єктивно пов`язані з протиправною поведінкою винної особи.

З долученого до позовної заяви акту інвентаризації №1 від 10.02.2019, складеного за результатами проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей вбачається, що акт підписаний ФОП Яремчук С.Є. , з якого не можливо визначити, що майно, яке вказано в акті дійсно перебувало в контейнері.

Разом з тим, у пункті 2.1 договору сторони визначили, що оплата за охорону здійснюється до 15 числа поточного місяця, в якому надаються охоронні послуги, і вартість оплати визначається від вартості залишку наявного товару в контейнері або іншому охоронному приміщенні, в розмірі 80,00 грн., якщо вартість залишеного у контейнері товару суладає до 5000,00грн.

Як сліду з матеріалів справи, 09.02.2019 позивач сплатила відповідачу 80,00 грн. за охоронні послуги (до 15-го числа поточного місяіця; а.с.21) та 10,00 грн. після 15-го числа поточного місяця (27.02.2019).

ФОП Яремчук С.Є. підтвердила, що вартість залишку наявного товару в контейнері становить до 5000,00 грн., що суперечить доводам позивача в позовній заяві.

Отже, позивач не довела суду, що майно, про викрадення якого заявлено у кримінальному провадженні, дійсно перебувало в приміщенні, де сталася крадіжка, не надала фото чи відео фіксації вказаних доказів, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог, відповідними доказами не підтверджені.

Згідно пункту 1.1 договору власник передає, а виконавець приймає під охорону об`єкт, який знаходиться на території Нововолинського міського госпрозрахункового ринку та повинен відповідати вимогам технічної укріпленості.

Як зазначає відповідач, при прийнятті під охорону і знятті з охорони відповідач пересвідчується у справності дверей, замків. В обов`язки ТзОВ «СОБР 777» не входить перевірка кількості товарів та цінностей, які знаходяться в середині об`єкта, що охороняється.

Позивач не задокументувала і не виявила зовнішніх ушкоджень контейнера, які могли б свідчити про проникнення, з залученням працівників Відповідача та інших свідків. До стану замків (пошкодження, поломка, знаходження в відкритому вигляді, і ін.) Позивач претензій не заявляла.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Матеріали справи не вказують на наявність протиправної поведінки відповідача та його вини у спричиненні збитків позивачу, не обгрунтовано розміру збитків та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками.

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях відповідача відсутні елементи складу правопорушення, а тому неможливе притягнення його до відповідальності.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

За таких обставин, інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору - відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав, впливу не мають.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.129 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 232, 236-242 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову фізичної особи-підприємця Яремчук Світлани Євгенівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОБР 777" про стягнення 9000,00 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено

07.10.2019

Суддя І. О. Гарбар