ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Справа№ 910/1878/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Чорногуза М.Г.

Сітайло Л.Г.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019

у справі № 910/1878/19 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення збитків в сумі 32 531,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2019, повний текст якого складений та підписаний 19.04.2019, у справі № 910/1878/19 позов задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено збитки в розмірі 31 252,77 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- наявні всі елементи складу правопорушення, а саме протиправна поведінка відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, що перевозився у вагонах №60230455, 53651816, 56422272, 63378673, завдана шкода - нестача товару на суму 31 252 грн. 77 коп. та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою;

- відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що нестача вантажу у вагонах сталась не з вини відповідача відповідно до ст. 127 Статуту.

Не погоджуючись з рішенням, Приватне акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі № 910/1878/19 в частині відмови у задоволенні визивних вимог про стягнення збитків в сумі 1 278,68грн. та судового збору в розмірі 75,51 грн. та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:

- в залізничній накладній №47312640 відсутні відомості про те, що спірний вантаж відправлено вантажовідправником вантажоодержувачу у вологому стані, вугілля кам`яне не може мати вологий стан та знаходитись у вигляді рідини, оскільки вона втратить свою сутність;

- за даними посвідчення про якість рядового вугілля, що перевозилось у вагоні №60230455 за накладною №47312640 вміст вологи становить 10,9%, тобто у зазначеному вагоні вугілля мало вологу, яка не перевищує 16,0% та встановленою ДСТУ нормою;

- з урахуванням визначення національними стандартами України кам`яного вугілля як твердого мінерального палива, при видачі вантажу з кам`яним вугіллям застосовується норма недостачі, яка становить 1% маси вантажу, що зазначена в перевізних документах.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі просить долучити до матеріалів справи, в якості доданих до апеляційної скарги доказів - копію посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення) №1595 від 21.09.2018 та копію акту приймання-передачі вугільної продукції від 26.11.2018 до договору №606-ПУ-ПТП від 28.12.2017.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019, справу № 910/1878/19 призначено до розгляду на 23.09.2019.

В судове засідання апеляційного господарського суду 23.09.2019 не з`явились представники позивача та відповідача.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності позивача та відповідача судовою колегією враховано, що:

- позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 про призначення справи до розгляду на 23.09.2019).

- щодо відповідача, то як слідує з відомостей на офіційному сайті Укрпошти та отриманої інформації за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, здійсненого судом на адресу відповідача процесуальних документів (зокрема, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 ), відправлення за номером 478 вручене за довіреністю 27.08.2019.

Враховуючи те, що позивач та відповідач про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, неявка представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у справі по суті, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників позивача та відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи судовою колегією встановлено.

20.05.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг" , як постачальником, та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", як покупцем, укладено договір поставки №20/13-ПУ, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця кам`яне вугілля і вугільну продукцію в кількості, асортименті, за ціною і на умовах, погоджених сторонами в цьому договорі і специфікаціях, що є невід`ємними частинами договору.

02.09.2018 року по залізничній накладній №46651659 Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснило відправлення групи вагонів, зокрема, вагон з вугіллям кам`яним №53651816, зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Добропілля Донецької залізниці одержувачу Приватному акціонерному товариству "ДТЕК Добропільська ЦЗФ".

При надходженні вагонів на станцію Добропілля Донецької залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагоні №53651816 не відповідає масі, вказаній у накладній, про що складено Комерційний акт №493102/59 від 03.09.2018 року.

У розділі Д Комерційного акту №493102/59 від 03.09.2018 року зазначено, на основі акту з/ф № 1031 від 02.09.2018 ст. Добропілля було здійснено комісійне переважування вантажу на справних 150-тонних електронних вагах вантажоотримувача, повірених 03.09.2018р. По документу значиться вага: нетто 70400 кг, тара 20 900 кг. При переважуванні виявилось: нетто 65350 кг, тара 20 900 кг, що менше ваги по накладній на 5 050 кг. Розміщення вантажу рівномірне. На поверхню вантажу нанесене захисне маркування борознами. За напрямком руху над 1-2 люками поглиблення розміром 2м х 2м х 0,8м, над 6-7 люком заглиблення 2,8м х 2,8м х 1м. В місцях заглиблення маркування відсутнє. Течі вантажу не було. Начальник вантажним двором по штатному розкладу не числиться.

Крім того, 22.09.2018 року по залізничній накладній №47312640 Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснило відправлення групи вагонів, зокрема, вагон з вугіллям кам`яним №60230455, зі станції Богуславський Придніпровської залізниці на станцію Добропілля Донецької залізниці одержувачу Приватному акціонерному товариству "ДТЕК Добропільська ЦЗФ".

При надходженні вагонів на станцію Добропілля Донецької залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагоні №60230455 не відповідає масі, вказаній у накладній, про що складено Комерційний акт №493102/60 від 23.09.2018 року.

У розділі Д Комерційного акту 493102/60 від 23.09.2018 року зазначено, на основі акту з/ф № 1092 від 22.09.2018 ст. Добропілля здійснено комісійне переважування вантажу на справних 150-тонних електронних вагах вантажоотримувача, повірених 03.09.2018р. По документу значиться вага: нетто 69600 кг, тара 23400 кг. При переважуванні виявилось: нетто 59700 кг, тара 23400 кг, що менше ваги по накладній на 9 900 кг. Розміщення вантажу рівномірне. На поверхню вантажу нанесене захисне маркування борознами. За напрямком руху над 1-2-3 люками поглиблення розміром 4м х 2,8м х 0,8м, над 6-7 люком заглиблення 1,5м х 2,8м х 0,5м. В місцях заглиблення маркування відсутнє. Течі вантажу не було. Начальник вантажним двором по штатному розкладу не числиться.

Також 03.11.2018 року по залізничній накладній №445714870 Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснило відправлення групи вагонів, зокрема, вагони з вугіллям кам`яним №№63378673, 56422272, зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Добропілля Донецької залізниці одержувачу Приватному акціонерному товариству "ДТЕК Добропільська ЦЗФ".

При надходженні вагонів на станцію Добропілля Донецької залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагонах №№63378673, 56422272 не відповідає масі, вказаній у накладній, про що складено Комерційні акти №493102/67 від 07.11.2018 року, №493102/66 від 07.11.2018 року.

У розділі Д Комерційного акту №493102/67 від 07.11.2018 року зазначено, на основі акту з/ф № 1221 від 05.11.2018 ст. Добропілля було здійснено комісійне переважування вантажу на справних 150-тонних електронних вагах вантажоотримувача, повірених 03.09.2018р. По документу значиться вага: нетто 69 900 кг, тара 23 500 кг. При переважуванні виявилось: нетто 66500 кг, тара 23 500 кг, що менше ваги по накладній на 3 400 кг. Розміщення вантажу рівномірне. На поверхню вантажу нанесене захисне маркування борознами. За напрямком руху над 1-2 люками поглиблення розміром 2м х 2,8м х 0,8м. В місцях заглиблення маркування відсутнє. Течі вантажу не було. Начальник вантажним двором по штатному розкладу не числиться.

У розділі Д Комерційного акту №493102/66 від 07.11.2018 року зазначено, на основі акту з/ф № 1221 від 05.11.2018 ст. Добропілля було здійснено комісійне переважування вантажу на справних 150-тонних електронних вагах вантажоотримувача, повірених 03.09.2018р. По документу значиться вага: нетто 68 800 кг, тара 22 500 кг. При переважуванні виявилось: нетто 65 750 кг, тара 22 500 кг, що менше ваги по накладній на 3 050 кг. Розміщення вантажу рівномірне. На поверхню вантажу нанесене захисне маркування борознами. За напрямком руху над 6-7 люками поглиблення розміром 2,2м х 2,8м х 0,8м. В місцях заглиблення маркування відсутнє. Течі вантажу не було. Начальник вантажним двором по штатному розкладу не числиться.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з "Загальними положеннями" Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів (ст. 5 Статуту).

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст. 924 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Згідно з абз.1 п.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; в) за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

02.09.2018 року по залізничній накладній №46651659 Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснило відправлення групи вагонів, зокрема, вагон з вугіллям кам`яним №53651816, зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Добропілля Донецької залізниці одержувачу Приватному акціонерному товариству "ДТЕК Добропільська ЦЗФ".

При надходженні вагонів на станцію Добропілля Донецької залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагоні №53651816 не відповідає масі, вказаній у накладній, про що складено Комерційний акт №493102/59 від 03.09.2018 року.

У розділі Д Комерційного акту №493102/59 від 03.09.2018 року зазначено, на основі акту з/ф № 1031 від 02.09.2018 ст. Добропілля було здійснено комісійне переважування вантажу на справних 150-тонних електронних вагах вантажоотримувача, повірених 03.09.2018 р. По документу значиться вага: нетто 70400 кг, тара 20 900 кг. При переважуванні виявилось: нетто 65350 кг, тара 20 900 кг, що менше ваги по накладній на 5 050 кг. Розміщення вантажу рівномірне. На поверхню вантажу нанесене захисне маркування борознами. За напрямком руху над 1-2 люками поглиблення розміром 2м х 2м х 0,8м, над 6-7 люком заглиблення 2,8м х 2,8м х 1м. В місцях заглиблення маркування відсутнє. Течі вантажу не було. Начальник вантажним двором по штатному розкладу не числиться.

Крім того, 22.09.2018 року по залізничній накладній №47312640 Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснило відправлення групи вагонів, зокрема, вагон з вугіллям кам`яним №60230455, зі станції Богуславський Придніпровської залізниці на станцію Добропілля Донецької залізниці одержувачу - Приватному акціонерному товариству "ДТЕК Добропільська ЦЗФ".

При надходженні вагонів на станцію Добропілля Донецької залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагоні №60230455 не відповідає масі, вказаній у накладній, про що складено Комерційний акт №493102/60 від 23.09.2018 року.

У розділі Д Комерційного акту 493102/60 від 23.09.2018 року зазначено, на основі акту з/ф № 1092 від 22.09.2018 ст. Добропілля було здійснено комісійне переважування вантажу на справних 150-тонних електронних вагах вантажоотримувача, повірених 03.09.2018 р. По документу значиться вага: нетто 69600 кг, тара 23400 кг. При переважуванні виявилось: нетто 59700 кг, тара 23400 кг, що менше ваги по накладній на 9 900 кг. Розміщення вантажу рівномірне. На поверхню вантажу нанесене захисне маркування борознами. За напрямком руху над 1-2-3 люками поглиблення розміром 4м х 2,8м х 0,8м, над 6-7 люком заглиблення 1,5м х 2,8м х 0,5м. В місцях заглиблення маркування відсутнє. Течі вантажу не було. Начальник вантажним двором по штатному розкладу не числиться.

Також 03.11.2018 року по залізничній накладній №445714870 Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснило відправлення групи вагонів, зокрема, вагони з вугіллям кам`яним №№63378673, 56422272, зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Добропілля Донецької залізниці одержувачу - Приватному акціонерному товариству "ДТЕК Добропільська ЦЗФ".

При надходженні вагонів на станцію Добропілля Донецької залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагонах №№63378673, 56422272 не відповідає масі, вказаній у накладній, про що складено Комерційні акти №493102/67 від 07.11.2018 року, №493102/66 від 07.11.2018 року.

У розділі Д Комерційного акту №493102/67 від 07.11.2018 року зазначено, на основі акту з/ф № 1221 від 05.11.2018 ст. Добропілля було здійснено комісійне переважування вантажу на справних 150-тонних електронних вагах вантажоотримувача, повірених 03.09.2018 р. По документу значиться вага: нетто 69 900 кг, тара 23 500 кг. При переважуванні виявилось: нетто 66500 кг, тара 23 500 кг, що менше ваги по накладній на 3 400 кг. Розміщення вантажу рівномірне. На поверхню вантажу нанесене захисне маркування борознами. За напрямком руху над 1-2 люками поглиблення розміром 2м х 2,8м х 0,8м. В місцях заглиблення маркування відсутнє. Течі вантажу не було. Начальник вантажним двором по штатному розкладу не числиться.

У розділі Д Комерційного акту №493102/66 від 07.11.2018 року зазначено, на основі акту з/ф № 1221 від 05.11.2018 ст. Добропілля було здійснено комісійне переважування вантажу на справних 150-тонних електронних вагах вантажоотримувача, повірених 03.09.2018 р. По документу значиться вага: нетто 68 800 кг, тара 22 500 кг. При переважуванні виявилось: нетто 65 750 кг, тара 22 500 кг, що менше ваги по накладній на 3 050 кг. Розміщення вантажу рівномірне. На поверхню вантажу нанесене захисне маркування борознами. За напрямком руху над 6-7 люками поглиблення розміром 2,2м х 2,8м х 0,8м. В місцях заглиблення маркування відсутнє. Течі вантажу не було. Начальник вантажним двором по штатному розкладу не числиться.

За приписами ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. №334, комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. У комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженність, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Відповідно до п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (далі - Правила оформлення перевізних документів), на кожне відправлення вантажу відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну).

Згідно з п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів, відправником заповнюються, зокрема, такі графи накладної як "Маса вантажу, визначена відправником" коли маса вантажу визначена відправником. Маса вказується у кілограмах (маса брутто вантажу), загальна маса відправки (прописом) , а також "Спосіб визначення маси".

При цьому правильність вказаних у накладній відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом засвідчує представник відправника.

Згідно зі ст.37 Статуту залізниць України тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами перевезення вантажів. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантаж завантажений відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування.

Відповідно до п.1. Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу (ст. 32 Статуту), затверджених Наказом Міністерства транспорту України №542 від 20.08.2001 року, у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і т.ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку. Кам`яне вугілля, кокс, торф, руда і рудні концентрати, мінеральні будівельні матеріали (глина, щебінь тощо) перевозяться, як правило, у напіввагонах.

Судом встановлено, що відомості про зафіксовані сторонами недостачі вантажів у вагонах внесені до Комерційних актів №493102/60 від 23.09.2018 року, №493102/59 від 03.09.2018 року, №493102/67 від 07.11.2018 року, №493102/66 від 07.11.2018 року.

Вказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правилам складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому приймаються судом в якості належних та допустимих доказів на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладних №№47312640, 46651659, 445714870, фактичній масі вантажу.

У вирішенні спорів, пов`язаних із збереженням вантажу під час перевезення насипом у вагонах відкритого типу, зокрема, вугілля, необхідно виходити з того, що стаття 111 Статуту звільняє перевізника від відповідальності за втрату та недостачу вантажу, якщо вантаж прибув на станцію призначення у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника за відсутності ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. Відправник згідно зі статтею 37 Статуту повинен визначити масу вантажу і зазначити її у залізничній накладній. Якщо залізниця використає своє право перевірити правильність даних, зазначених відправником у накладній, та візьме участь у контрольній перевірці маси вантажу, то сама лише ця обставина не є підставою для покладання відповідальності за недостачу вантажу на залізницю, а повинна оцінюватись поряд з іншими обставинами справи. Прибуття напіввагона на станцію призначення з недовантаженням до рівня бортів не свідчить про втрату або розкрадання навалочного або насипного вантажу при перевезенні, оскільки згідно зі статтею 111 Статуту позивач має довести вину перевізника. Залізниця вправі перевіряти дані, зазначені відправником в залізничні накладній, але не зобов`язана перевіряти масу усіх вантажів, які вона приймає до перевезення. Не має також правового значення оцінка того, чи могла залізниця при прийнятті вантажу до перевезення побачити недовантаження у вагоні, оскільки Статут та Правила перевезення не передбачають визначення маси вантажу "на око". До того ж різні вантажі мають різну питому вагу та вологість, внаслідок чого вантаж масою 70 тонн може займати лише третину або половину вагона. (п.3.19 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" №04-5/601 від 29.05.2002 року).

Відповідно до пп."а" п.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст.ст.114, 115 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В силу ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ч.3 ст.314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи наявні довідки відправника стосовно вартості 1 тони вугільної продукції, які були відправлені за залізничними накладними №№47312640, 46651659, 445714870.

В силу положень ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України та ст.ст. 114, 115 Статуту вказані документи є належними та допустимими доказами визначення вартості вантажу.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Всі вказані документи, які повинні бути надані одержувачем вантажу (позивачем) долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс.

Вартість 1 тони вантажу у вагоні №60230455 становить 1821 грн. 48 коп. з ПДВ, у вагоні №53651816 - 1798 грн. 01 коп. з ПДВ, у вагонах №№56422272, 63378673 - 1 568 грн. 53 коп. з ПДВ.

В апеляційній скарзі позивача зазначає про те, що сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 1 % а не 2%, оскільки:

- в залізничній накладній №47312640 відсутні відомості про те, що спірний вантаж відправлено вантажовідправником вантажоодержувачу у вологому стані, вугілля кам`яне не може мати вологий стан та знаходитись у вигляді рідини, оскільки вона втратить свою сутність;

- за даними посвідчення про якість рядового вугілля, що перевозилось у вагоні №60230455 за накладною №47312640 вміст вологи становить 10,9%, тобто у зазначеному вагоні вугілля мало вологу, яка не перевищує 16,0% та встановленою ДСТУ нормою;

- з урахуванням визначення національними стандартами України кам`яного вугілля як твердого мінерального палива, при видачі вантажу з кам`яним вугіллям застосовується норма недостачі, яка становить 1% маси вантажу, що зазначена в перевізних документах.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі просить долучити до матеріалів справи, в якості доданих до апеляційної скарги доказів - копію посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення) №1595 від 21.09.2018 та копію акту приймання-передачі вугільної продукції від 26.11.2018 до договору №606-ПУ-ПТП від 28.12.2017.

Однак такі твердження не спростовують законного та обґрунтованого висновку суду першої інстанції про те, що при відправленні вагонів за залізничною накладною №47312640 у пункті 20 зазначено, що вантаж з вологою до 16%, а тому сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 2%.

Клопотання позивача про долучення до матеріалів справи, в якості доданих до апеляційної скарги доказів - копію посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення) №1595 від 21.09.2018 та копію акту приймання-передачі вугільної продукції від 26.11.2018 до договору №606-ПУ-ПТП від 28.12.2017 не можу бути задоволено апеляційним господарським судом, оскільки вказані докази мали бути подані до суду першої інстанції в обґрунтування позовних вимог, для врахування їх судом при прийняття рішення.

Згідно з Комерційним актом №493102/60 від 23.09.2018 року нестача склала 9900 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 2% маси нетто (від маси нетто 69600 кг) складає: 69600 кг * 2% = 1392 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 9900 кг - 1392 кг = 8508 кг. (8,508 т) Отже, сума втраченого вантажу в вагоні №60230455 складає: 8,508 т * 1821 грн. 48 коп. = 15 497 грн. 15 коп.

Згідно з Комерційним актом №493102/59 від 03.09.2018 року нестача склала 5050 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 70400 кг) складає: 70400 кг * 1% = 704 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 5050 кг - 704 кг = 4346 кг. (4,346 т) Отже, сума втраченого вантажу в вагоні №53651816 складає: 4,346 т * 1798 грн. 01 коп. = 7814 грн. 15 коп.

Згідно з Комерційним актом №493102/67 від 07.11.2018 року нестача склала 3400 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69900 кг) складає: 69900 кг * 1% = 699 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 3400 кг - 699 кг = 2701 кг. (2,701 т) Отже, сума втраченого вантажу в вагоні №63378673 складає: 2,701 т * 1 568 грн. 53 коп. = 4236 грн. 60 коп.

Згідно з Комерційним актом №493102/66 від 07.11.2018 року нестача склала 3050 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 68800 кг) складає: 68800 кг * 1% = 688 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 3050 кг - 688 кг = 2362 кг. (2,362 т) Отже, сума втраченого вантажу в вагоні №56422272 складає: 2,362 т * 1 568 грн. 53 коп. = 3704 грн. 87 коп.

Таким чином, загальна сума втраченого вантажу в вагонах становить 31 252 грн. 77 коп.

Частиною 1 статті 127 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

З огляду на викладене, наявні всі елементів складу правопорушення, а саме протиправна поведінка відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, що перевозився у вагонах №60230455, 53651816, 56422272, 63378673, завдана шкода - нестача товару на суму 31 252грн. 77коп. та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому відповідачем в свою чергу не доведено суду належними та допустимими доказами, що нестача вантажу у вагонах сталась не з вини відповідача відповідно до ст. 127 Статуту.

Таким чином, оскільки при перевезенні вантажу у вагонах залізницею не було дотримано вимог щодо збереження вантажу у вказаних вагонах, прийнятих до перевезення, у зв`язку з чим виявилась нестача вантажу на суму 31252грн.77 коп., місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків підлягають частковому задоволенню у розмірі 31252 грн. 77 коп.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі № 910/1878/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/1878/19 повернути до Господарського суду міста Києва .

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 02.10.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді М.Г. Чорногуз

Л.Г. Сітайло