ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/878/16
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: Л.О. Будішевська, С.В. Таран,

секретар судового засідання - І.В. Іванов,

за участю представників сторін:

від позивача: Г.Д. Димитров

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Скакун Оксани Миколаївни

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.08.2019 (суддя Семенчук Н.О., м. Миколаїв, повний текст ухвали складено та підписано 23.08.2019) про призначення експертизи та зупинення провадження

у справі № 915/878/16

за позовом Фізичної особи-підприємця Димитрова Георгія Дем'яновича

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Скакун Оксани Миколаївни

про стягнення 565 670,03 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року Фізична особа-підприємець Димитров Георгій Дем'янович (далі - ФОП Димитров Г.Д.) звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Фізичної особи-підприємця Скакун Оксани Миколаївни (далі - ФОП Скакун О.М.) про стягнення заборгованості в загальній сумі 565 670,03 грн., з якої: 244987,50 грн. - основний борг, 62 113,00 грн. - пеня за невчасно виконане грошове зобов'язання, 238 833,00 грн. - інфляційні втрати, 19736,53 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу продукції № 17 від 17.11.2014 щодо своєчасної та повної оплати придбаного за договором товару, у зв'язку з чим ФОП Димитровим Г.Д. нараховано пеню, 3% річних та інфляційні.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2018 у справі №915/878/16 (суддя - О.Г. Смородінова), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.07.2018, в позові відмовлено повністю. Скасовано заходи забезпечення позову, які були вжиті у справі №915/878/16 ухвалою даного суду від 25.10.2016.

Постановою Верховного Суду від 05.12.2018 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Димитрова Георгія Дем'яновича задоволено. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2018 у справі №915/878/16 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області. У ході нового розгляду даної справи ухвалою місцевого господарського суду від 02.04.2019 провадження у справі зупинено, призначено судову технічну експертизу документів (друкарських форм), проведення якої доручено Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України. Після отримання висновку експертизи ухвалою суду від 12.07.2019 провадження у справі поновлено.

21.08.2019 до Господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання ФОП Димитрова Г.Д. про призначення технічної експертизи (том 4 а.с. 95), в обґрунтування якого позивач вказав, що екземпляр накладної (без печаток), наданої відповідачем, не визнається позивачем і має, на його думку, ознаки підробки. Враховуючи викладене, позивач просив призначити технічну експертизу цього документу, поставивши судовому експерту на дослідження єдине питання: "Чи був нанесений текст накладної № 37 (наданої відповідачем) на аркуш паперу до, чи після проставляння підпису від імені Димитрова Г.Д. на вказаний аркуш?".

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.08.2019 клопотання ФОП Димитрова Г.Д. №б/н від 21.08.2019 про призначення судової технічної експертизи документу задоволено; призначено у справі №915/878/16 судову технічну експертизу документу, проведення якої доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (54038, м. Миколаїв, вул. Карпенка, 27); на вирішення експерта поставлено наступне питання: 1) Чи був нанесений текст накладної №37 від 17.11.2014 (оригінал знаходиться - том 1 а.с. 140) на аркуш паперу до, чи після проставляння підпису від імені Димитрова Г.Д. на вказаний аркуш?; попереджено судових експертів до початку проведення судової експертизи про кримінальну відповідальність, передбачену статями 384, 385 Кримінального кодексу України, за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків; витрати по проведенню експертизи покладено на позивача - фізичну особу-підприємця Димитрова Георгія Дем'яновича; зобов'язано фізичну особу-підприємця Димитрова Георгія Дем'яновича оплатити рахунок експертної установи за проведення судової експертизи, докази оплати надати до суду; провадження у справі №915/878/16 зупинено до проведення судової експертизи та отримання висновку експерта; копію ухвали вирішено направити сторонам у справі, а також експертній установі разом з матеріалами справи №915/878/16.

Вказана ухвала суду мотивована тим, що для повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи необхідні спеціальні знання, тому у даному випадку слід призначити судову технічну експертизу, зупинивши провадження у справі.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ФОП Скакун О.М. звернулась із апеляційною скаргою, в якій просила скасувати дану ухвалу, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, а також на порушення судом норм процесуального права. Так, скаржник вказав на тривалий розгляд даної справи - з 2016 року, та зазначив, що оскаржувана ухвала не містить мотивування задоволення клопотання про призначення експертизи, а висновки суду першої інстанції про необхідність призначення вказаної експертизи є помилковими. Апелянт вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які є взаємосуперечливими та наявних доказів більш ніж достатньо для прийняття рішення у даній справі.

30.09.2019 до суду апеляційної інстанції надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких представник позивача просив скаргу відхилити як безпідставну, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін; заява про отримання судом невстановленим чином доставлених зразків документів для експертного дослідження та можливу їх підміну зацікавленою особою, а також заява позивача, в якій позивач зазначив, що не ставив у своєму клопотанні питання щодо належності йому підпису, що міститься на аркуші паперу з текстом накладної №37.

30.09.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання ФОП Скакун О.М. про розгляд апеляційної скарги за відсутності скаржника, також відповідач просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, справу передати на розгляд Господарського суду Миколаївської області.

У судовому засіданні 01.10.2019 представник позивача наполягав на відмові у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

17.11.2014 між сторонами укладено договір купівлі-продажу (продукції) № 17, за умовами якого ФОП Димитров Георгій Дем'янович, як продавець, зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, поставити та передати у власність покупця товар, а ФОП Скакун Оксана Миколаївна, як покупець, зобов'язалась в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти товар: гірчицю, та оплатити його (п. 1.1 договору);

Відповідно до п. 4.1 цього договору датою поставки товару вважається дата вручення товару уповноваженому представнику покупця, що підтверджується видатковою накладною на передачу товару.

За твердженнями ФОП Димитрова Георгія Дем'яновича за наведеним договором продавець відпустив покупцю, а останній прийняв товар: гірчицю, на загальну суму 372487,50 грн за видатковими накладними: № 37 від 17.11.2014 на 127500,00 грн; № 46 від 17.11.2014 на 80942,50 грн; № 43 від 17.11.2014 на 81270,00 грн; № 44 від 17.11.2014 на 82775,00 грн., однак відповідач поставлений товар оплатив частково на загальну суму 127500,00 грн згідно наданих банківських виписок.

Не сплата боргу в сумі 244987,50 грн, на яку позивачем нараховано пеню, інфляційні втрати та 3% річних внаслідок порушення відповідачем договірних грошових зобов'язань по своєчасній оплаті поставленого товару, стала підставою для звернення ФОП Димитрова Г.Д. із позовом;

Проте ФОП Скакун О.М. категорично заперечує як укладення нею такого договору, так і одержання товару від ФОП Димитрова Г.Д. за вищевказаними накладними, натомість відповідач надав суду власний екземпляр накладної № 37 від 17.11.2014, відмінний від наданого позивачем екземпляра, за якою, за її твердженням, був поставлений товар без укладення договору.

Частиною 1 статті 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Пункт 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України надає господарському суду право зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

У відповідності до ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема про призначення експертизи, про зупинення провадження у справі.

Звертаючись із клопотанням про призначення технічної експертизи, позивач зазначив, що не визнає наданий відповідачем екземпляр накладної № 37 (без печаток), який слугував, на думку судів, єдиною підставою правідносин сторін. ФОП Димитров Г.Д вказує, що зазначений документ має, на його думку, ознаки підробки, тому позивач просив призначити у даній справі технічну експертизу цього документу, поставивши судовому експерту на дослідження єдине питання: "Чи був нанесений текст накладної № 37 (наданої відповідачем) на аркуш паперу до, чи після проставляння підпису від імені Димитрова Г.Д. на вказаний аркуш?".

Позивач наполягав на тому, що дослідження експертом питання, викладеного у клопотанні позивача щодо накладної № 37 (екземпляру, наданого відповідачем) за протилежної позиції сторін щодо походження цієї версії накладної вирішить питання, чи дійсно позивачем підписувався вказаний екземпляр накладної, чи ні, оскільки якщо підпис на аркуш паперу поставлено до нанесення тексту на нього, то екземпляр наданої відповідачем накладної є підробленим. Інших договорів та накладних, крім наданих позивачем, у справі немає. А отже, оскільки відповідачем здійснено частково оплату, з огляду на обґрунтування позову, то за таких обставин, сам факт часткової оплати буде нічим іншим ніж "підтвердженням дією" господарських відносин сторін за наведених позивачем підстав. При цьому позивач просив скерувати проведення цієї експертизи у заклад, де дослідження у справі ще не проводилось, наприклад до Миколаївської філії Одеського НДЦСЕ Мінюсту України.

Оцінюючи обставини, викладені в клопотанні позивача, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Згідно зі ст. ст. 2, 7, 13 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх фізичних та юридичних осіб перед законом і судом, змагальності сторін та відповідно до принципу пропорційності.

Статтею 236 ГПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Скасовуючи постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2018 у справі №915/878/16, Верховний Суд у своїй постанові від 05.12.2018 зазначив, що загальними вимогами процесуального права визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позовів. Також Верховний Суд вказав, що під час нового розгляду господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Згідно з ч.1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Відтак, при новому розгляді справи місцевий господарський суд має вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи в їх сукупності.

Позивач наполягає на тому, що проведення вказаної експертизи забезпечить реалізацію його права спростувати докази, якими обґрунтовує свою позицію відповідач.

ФОП Димитров Г.Д. також звертає увагу на те, що питання, поставлене судом на дослідження експерту, ще не досліджувалося у цій справі жодним експертом, проте має суттєве значення, оскільки, якщо виявиться, що позивач не підписував наданий відповідачем екземпляр накладної №37, то відповідач не матиме доказів, на які можна посилатись у запереченнях на позов.

Судова колегія вважає, що призначена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.08.2019 судова технічна експертиза документа спрямована на виявлення, чи підписував позивач документ, наданий відповідачем в обґрунтування своєї правової позиції.

Ознайомившись з матеріалами справи та заслухавши доводи представника позивача, судова колегія дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала направлена на встановлення фактичних обставин справи, необхідних для вирішення спору по суті, постановлена з метою всебічного дослідження доказів у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України та вказівок Верховного Суду у вищезгаданій постанові.

Доводи скаржника про недотримання розумних строків розгляду даної справи колегія суддів відхиляє з огляду на те, що відповідно до приписів ст. 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому суд повинен дослідити всі обставини справи та перевірити доводи сторін, у тому числі призначаючи необхідні експертизи.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ФОП Скакун Оксани Миколаївни залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.08.2019 у справі № 915/878/16 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 04.10.2019.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран