У Х В А ЛА

м. Київ

17.09.2019Справа № 34/557-35/414

За позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Мандарин Ойл"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина-Закарпаття"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "АТІКВА"

4) Малого приватного підприємства "Ольвія"

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАТРА-ТЕР"

6) Спільного українсько-англійського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Інвест"

7) Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП-М"

8) Публічного акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт-Мукачево"

9) Великоберезнянська районна державна адміністрація Закарпатської області (Великоберезнянська райдержадміністрація);

10) ОСОБА_1 ;

11) ОСОБА_2 ;

12) ОСОБА_3 ;

про звернення стягнення на предмет іпотеки в розмірі 205 128 100,12 грн.

Головуючий суддя Мандриченко О.В.

Судді Балац С.В.

Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача: Гаркавенко І. І., адвокат, довіреність № 85 від 22.03.2019 р.;

Від відповідача 1: не з`явилися;

Від відповідача 2: не з`явилися;

Від відповідача 3: не з`явилися;

Від відповідача 4: не з`явилися;

Від відповідача 5: Сурков А. В., адвокат, довіреність № 24 від 02.07.2019 р.;

Від відповідача 6: не з`явилися;

Від відповідача 7: не з`явилися;

Від відповідача 8: не з`явилися;

Від відповідача 9: не з`явилися;

Від відповідача 10: не з`явилися;

Від відповідача 11: не з`явилися;

Від відповідача 12: Притула О. Б., адвокат, ордер серії ТР № 073413 від 17.08.2019 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва на стадії підготовчого провадження знаходиться справа № 34/557-35/414 (колегія суддів у складі Мандриченка О.В. (головуючий), Балаца С.В. та Борисенко І.І.) за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Мандарин Ойл" заборгованості за кредитним договором № 22.1/357-КЛТ-08 від 23.12.2008 в сумі 205 128 100,12 грн. та в рахунок погашення заборгованості звернення стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки.

Справа розглядалася судами неодноразово, до справи залучалися інші учасники, склад суду змінювався в порядку, передбаченому процесуальним законодавством.

17.09.2019 в підготовчому засіданні судом розглядалася по суті заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову від 11.06.2019 № 15-11-б.б/3442, згідно з якою банк просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно (предмети іпотеки) до закінчення розгляду справи, а саме:

- земельну ділянку для будівництва АЗС стаціонарного типу з комплексом обслуговування, площею 0,2700 га, кадастровий номер: :02:001:0005, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради, ур. "Кипи", Іршавський район, Закарпатської області та належить ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку для комерційного використання, площею 0,6000 га, кадастровий номер: :03:003:0013), яка знаходиться на території Малоберезнянської сільської ради, Великоберезнянського району, Закарпатської області та належить Великоберезнянський районній державній адміністрації Закарпатської області;

- земельну ділянку для будівництва та обслуговування магазину, площею 0,5500 га, кадастровий номер: :01:005:0003), яка знаходиться за межами населеного пункту Пийтерфолво на території Пийтерфолвівської сільської ради, Виноградівського району, Закарпатської області та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Ватра-Тер";

- земельну ділянку для розміщення АЗС з комплексом обслуговування та газозаправним пунктом, площею 0,6548 га, кадастровий номер: :01:003:0198), що знаходиться за адресою: с . Соломоново, урочище Біля КПП Тиса, Ужгородський район , Закарпатська область на належить Товариству з обмеженою відповідальністю "АТП-М";

- земельну ділянку з цільовим призначенням - будівництво АЗС, площею 0,3837 га, кадастровий номер: :04:000:008, що знаходиться на території Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Атіква";

- нежитлову будівлю, літ. "А-1"- автозаправна станція (АЗС) та кафе, загальною площею 386,7 кв м, нежитлову будівлю літ. "В-1"стаціонарна АГЗС, загальною площею 4,2 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_2 ;

- нерухоме майно - будівлі автозаправної станції літ. "А-1", загальною площею 9,8 кв м, а саме 1-1 кор. площею 1,8 кв м, 1-2 прим. площею 8,0 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 на належить ОСОБА_3 .

Представник Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" під час розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову викладені у ній вимоги підтримав та надав суду пояснення, з яких слідує, що звернення позивача до суду з цим позовом зумовлене необхідністю захисту майнових прав банку як кредитодавця за кредитним договором № 22.1/357-КЛТ-08 від 23.12.2008 у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Золотий мандарин Ойл" грошових зобов`язань за ним, виконання яких було забезпечено заставою нерухомого майна внаслідок укладення іпотечних договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю "Калина Закарпаття" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атіква". Під час тривалих судових процедур та судових спорів з оскарження як іпотечних так і кредитного договору, майно, іпотекодавцем якого є банк, неодноразово відчужувалося, позивач вважає, що існує необхідність у накладенні на нього арешту. На переконання банку, накладення арешту на іпотечне майно та заборона будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо такого майна є найбільш спроможним заходом забезпечення фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову. Натомість, чергове відчуження предметів іпотеки призведе до утруднення виконання або неможливості виконання рішення. Як вказує позивач, регулярна зміна власників іпотечного майна без згоди та відома банку утруднює розгляд справи та ускладнює процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.

Щодо зустрічного забезпечення позивач зазначає, що не вбачає обставин, якім могли призвести до збитків відповідачів у разі задоволення його заяви.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватра-Тер" до суду двічі надійшли заперечення проти задоволення заяви про забезпечення позову, де вказується на те, що позивачем вже було реалізовано право на вжиття судом заходів забезпечення позову у цій справі, а твердження позивача про неможливість заподіяння відповідачам збитки внаслідок вжиття заходів забезпечення позову не відповідає дійсності.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п.п. 1 - 9 цієї частини.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглянувши подану заяву, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки матеріалами справи підтверджується, що в межах провадження у справі № 34/557-34/414 вживалися заходи забезпечення позову щодо цього ж майна. Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2013 за заявою Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на предмет іпотеки, перелік яких відповідає переліку майна, визначеного позивачем у заяві банку від 11.06.2019 № 15-11-б.б/3442. Вказана ухвала була залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2013 та постановою Вищого господарського суду України від 12.11.2013.

Крім того, матеріали справи містять підтвердження того, що позивач звертався для примусового виконання ухвали від 22.04.2013 до органів виконання судових рішень.

З викладеного слідує, що позивач скористався своїм процесуальним правом на звернення до суду з вимогою про вжиття заходів забезпечення позову щодо спірного майна і такі заходи судом було вжито, а тому повторне вжиття цих заходів не відповідатиме принципу остаточності судового рішення та принципу правової визначеності, застосування яких є загальновідомою практикою Європейського суду з прав людини, рішення якого, в силу ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Відхиляючи подану заяву, суд враховує достовірність тверджень позивача про те, що упродовж розгляду спору у справі № 34/5578-35/414 учасниками провадження вчинялися дії, спрямовані на відчуження спірного майна, яким забезпечено виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Золотий мандарин Ойл" грошових зобов`язань за кредитним договором № 22.1/357-КЛТ-08 від 23.12.2008. У зв`язку з цим, суд зауважує, що відповідно до чинного законодавства (Господарський процесуальний кодекс України, Закон України "Про виконавче провадження") ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, а стадія виконання судових рішень є невід`ємною стадією судового процесу. Позивач як сторона виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.04.2013 (стягувач) мав відповідні права та не був позбавлений можливості перевіряти стан виконавчого провадження, яке передбачало накладення арешту на спірне майно, та обов`язок добросовісно користуватися такими правами стягувача як-то (ознайомлюватися з матеріалами, ініціювати оскарження дії чи бездіяльності органу виконання судових рішень у разі необхідності тощо.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін не спростовують обставин, покладених в основу ухваленого процесуального документу та не можуть впливати на законність судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

Враховуючи наведене, керуючись Главою 10, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про вжиття заходів забезпечення позову від 11.06.2019 № 15-11-б.б/3442 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з 17.09.2019 та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом десяти днів.

Головуючий cуддя О. В. Мандриченко

Суддя С. В. Балац

Суддя І. І. Борисенко