УХВАЛА

про відмову в роз`єднанні позовних вимог

м. Київ

19.09.2019Справа № 910/9916/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС" (36008, Полтавська область, місто Полтава, ВУЛИЦЯ КАГАМЛИКА, будинок 35)

до 1) Енергетичної митниці Державної фіскальної служби (04215, м.Київ, ВУЛИЦЯ СВІТЛИЦЬКОГО, будинок 28А)

2) Державної казначейської служби України (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ БАСТІОННА, будинок 6)

про стягнення 4 424 463,07 грн.

Представники сторін:

від позивача: Качмар О.Й. - довіреність № 176 від 26.05.2019 року;

від відповідача 1: Галуненко І.В. - довіреність № 2807/9/28 від 12.08.2019 року;

вільний слухач: ОСОБА_1 ;

від відповідача 2: не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СВГ ПЛЮС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Енергетичної митниці ДФС про стягнення 4 424 463,07 грн. шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю посадових та службових осіб відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем 1 порушені вимоги чинного митного законодавства України та допущено необґрунтоване тривале митне оформлення товару, чим завдано Товариству з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" шкоду у вигляді додаткових витрат, понесених, зокрема, у зв`язку зі сплатою підприємствам залізниці коштів за надані додаткові послуги у зв`язку зі збільшенням з 01.01.2017 ставки акцизного податку та розміру податку на додану вартість, а також витрат, понесених на придбання іноземної валюти та сплату постачальнику штрафних санкцій за несвоєчасне повернення цистерн (вагонів) з України. За твердженням позивача, відповідач 1 незаконно та з порушенням встановленого чинним законодавством порядку провів взяття проб (зразків) поставленого позивачу товару, зокрема, повідомив позивача про необхідність взяття проб з перевищенням строку, встановленого частиною першою статті 255 Митного кодексу України, взяття проб товару було проведено в порушення частини 2 статті 356 та частини 4 статті 558 Митного кодексу України за відсутності письмового рішення керівника відповідача 1, а також останній безпідставно (незаконно) утримував товар після подачі позивачем тимчасових митних декларацій для випуску товару, проби якого було взято для проведення досліджень, до одержання результатів досліджень, не оформляючи тимчасові митні декларації.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 у справі № 910/9916/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Енергетичної митниці Державної фіскальної служби з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" 4424463,07 грн. шкоди.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 скасовано повністю та прийнято нове рішення. Позов задоволено, стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" 4424463,07 грн. шкоди.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про доведеність обставин неправомірної поведінки відповідача, внаслідок якої позивачу було завдано шкоду, однак дійшов висновку про те, що шкода підлягає стягненню з Державного бюджету України, у зв`язку з чим залучив до участі у справі Державну казначейську службу України в якості відповідача 2.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2018 касаційну скаргу Енергетичної митниці Державної фіскальної служби задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 скасовано; справу № 910/9916/17 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно з розпорядженням В.о. керівника апарату суду № 05-23/1310 від 31.07.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/9916/17 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019, у позові відмовлено.

Вказані рішення та постанову мотивовано тим, що позивачем не доведено наявності усіх елементів цивільного правопорушення у розумінні норм статей 1166, 1173 Цивільного кодексу України, необхідних для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, а саме: відсутні докази, які підтверджують протиправність поведінки Енергетичної митниці ДФС під час митного оформлення спірного товару Товариства.

Постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 у справі №910/9916/17 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Внаслідок проведеного автоматизованого розподілу справу № 910/9916/17 передано на розгляд судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 року справу № 910/9916/17 прийнято до провадження суддею Селівоном А.М., приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 14.08.2019 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2019 підготовче засідання у справі відкладено на 19.09.2019.

В судове засідання 19.09.2019 з`явились уповноважені представники позивача та відповідача 1.

Уповноважений представник відповідача 2 в судове засідання не з`явився.

Про дату, час і місце проведення підготовчого засідання у справі № 910/9916/17 відповідач 2 повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 780.

До початку судового засідання через канцелярію суду 19.09.2019 року від відповідача 1 надійшло клопотання б/н від 18.09.2019 про роз`єднання позовних вимог, яке судом долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 19.09.2019 року представник відповідача 1 підтримав подане клопотання про роз`єднання позовних вимог у даній справі та просив суд його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 19.09.2019 року проти задоволення вказаного клопотання заперечував.

Дослідивши подану відповідачем 1 заяву про роз`єднання позовних вимог у справі № 910/9916/17 та матеріали позовної заяви, а також заслухавши в судовому засіданні 19.09.2019 року позиції уповноважених представників з даного питання суд зазначає, що у поданому клопотанні про роз`єднання позовних вимог відповідач 1 просить суд роз`єднати позовні вимоги у справі № 910/9916/17, виділивши в самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" до Енергетичної митниці ДФС про стягнення 4 424 463,07 грн. шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю Енергетичної митниці ДФС, а саме: про стягнення 4 424 463,07 грн. шкоди та про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності Енергетичної митниці ДФС при здійсненні митного оформлення товару, задекларованого за митними деклараціями: від 15.12.2016 року № 903060000/2016/013280, від 18.12.2016 року № 903060000/2016/013350, від 21.12.2016 року № 903080000/2016/002589; від 26.12.2016 року № 903080000/2016/002628; від 11.01.207 року № 903080000/2017/000004; від 04.01.2017 року № 903010000/2017/000042; від 06.01.2017 року № 903010000/2017/000093; від 15.01.2017 року № 903010001/2017/000167; від 14.01.2017 року № 903020001/2017/000787.

При цьому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" до Енергетичної митниці ДФС про стягнення 4 424 463,07 грн. шкоди розглядати у справі № 910/9916/17, а позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СВГ Плюс" до Енергетичної митниці ДФС про визнання рішень, дій та бездіяльності Енергетичної митниці ДФС при здійсненні митного оформлення товару, задекларованого за вказаними митними деклараціями, виділити в окреме провадження та передати для подальшого розгляду за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва або до Полтавського окружного адміністративного суду.

Обґрунтовуючи подане клопотання заявник (відповідач 1) стверджує, що позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства - господарського та адміністративного, позаяк протиправно об`єднав в одну позовну вимогу дві - про стягнення 4 424 463,07 грн. шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України та визнання протиправними (неправомірними) рішень, дій та бездіяльності Енергетичної митниці ДФС як суб`єкта владних повноважень під час митного оформлення спірного товару товариства та виконання публічно - владних управлінських функцій.

Зокрема, на думку Енергетичної митниці ДФС, роз`єднання позовних вимог сприятиме виконанню завдання господарського судочинства та усуне труднощі в розгляді справи № 910/9916/17.

Окрім цього відповідач 1 зазначає про вірні висновки судів першої та апеляційної інстанції під час попереднього розгляду справи, які, зокрема, відмовляючи у позові, виходили з того, що неправомірність рішень, дій чи бездіяльності Енергетичної митниці ДФС у розумінні статті 1173 ЦК України має підтверджуватися відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для даної справи про відшкодування шкоди. Отже, за твердженнями відповідача 1, позивач просить суд стягнути шкоду без доведення факту наявності неправомірної поведінки (дій) Енергетичної митниці ДФС та прийняття неправомірних рішень.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд зазначає, що як визначено частинами 6, 7 статті 173 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог. Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

При цьому суд звертає увагу, що роз`єднання позовних вимог здійснюється за умови, що це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства, визначеного ч. 1 ст. 2 ГПК України, а саме: справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенню судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляду інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

В свою чергу суд наголошує, що формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі, оскільки згідно ст. 14 ГПК України за принципом диспозитивності учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як встановлено судом за матеріалами справи, предметом даного спору є стягнення 4424463,07 грн. шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю Енергетичної митниці ДФС (відповідача 1) під час проведення митного оформлення спірного товару позивача.

Тобто, звернення позивача до суду визначено однією позовною вимогою майнового характеру і такі вимоги не об`єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір, що, відповідно, нівелює можливість роз`єднання позовних вимог.

Крім того, суд зазначає, що нормою ч. 6 ст. 173 ГПК України передбачено саме право суду, а не обов`язок роз`єднати позовні вимоги.

Також суд наголошує на правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.03.2019 у справі № 920/715/17, та яка врахована Верховним Судом під час касаційного перегляду даної справи № 910/9916/17 і скасування рішень першої та апеляційної інстанцій постановою від 26.06.2019 року, згідно якого питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність правових підстав, з якими процесуальний закон пов`язує вчинення відповідних дій, за висновками суду клопотання Енергетичної митниці Державної фіскальної служби про роз`єднання позовних вимог у справі № 910/9916/17 задоволенню не підлягає.

Наразі, суд зазначає, що першочерговою у будь якому випадку є оцінка судом дотримання процесуального порядку (юрисдикції) звернення із позовною заявою до суду.

В свою чергу, суд також звертає увагу, що вирішення питання щодо спору, в т.ч. позовної вимоги, який не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства регламентований ч. 1 ст. 231 ГПК, відповідно до якої господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

При цьому наведена норма підлягає застосуванню, якщо суд відкрив провадження за позовом, який подано внаслідок помилкового визначення особою реалізації її права шляхом звернення до господарського суду у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.

Керуючись ст.ст. 173, 182, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Енергетичної митниці Державної фіскальної служби про роз`єднання позовних вимог у справі № 910/9916/17 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Суддя А.М.Селівон