ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 вересня 2019 р. справа № 903/692/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Сердюкової Аліни Олегівни

та за присутності представників сторін:

від Міністерства оборони України: Новосад Р.А. представник (довіреність від 11.01.2019р. №220/71/Д)

від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський: Новосад Р.А. - член виконавчого органу, юрисконсульт (довіреність №2 від 14.01.2019р., Витяг з наказу від 25.01.2019р. №14, зміни до Положення про КЕВ м. Володимир-Волинський, затверджені Наказом начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 25.01.2019р. №14)

від відповідача: не з`явились

в судовому засіданні взяв участь: Довган Н.Я. прокурор військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України (посвідчення №049900 від 16.05.2018р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі

- Міністерства оборони України, м. Київ

- Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський, м. Володимир-Волинський

до відповідача: Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський, м. Ковель

про стягнення 110 556,14 грн.

Встановив: Військовий прокурор Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський звернувся до господарського суду з позовом від 30.05.2019р. до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський про стягнення загальної суми 271 254,97 грн., в тому числі 19228,36 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору про відшкодування вартості спожитої електричної енергії від 31.12.2013р., 110 556,14 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №1А про відшкодування вартості теплової енергії та природного газу від 03.01.2012р. та 141 470,47 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р.

На обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на порушення відповідачем умов визначених договорів в частині своєчасного виконання взятих на себе зобов`язань по оплаті спожитої електричної енергії, отриманих послуг по опаленню та послуг з постачання холодної води та водовідведення.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 24.06.2019р. було підтверджено підстави представництва Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України інтересів держави в особі органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський за позовною заявою №1611вих.-19 від 30.05.2019р. про стягнення з Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський 271 254,97 грн., за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено її розгляд в судовому засіданні на 22.07.2019р., зобов`язано учасників судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали.

Ухвалою суду від 22.07.2019р. було продовжено строк проведення підготовчого провадження до 22.09.2019р., розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 02.09.2019р.

Ухвалою суду від 02.09.2019р. було постановлено: - роз`єднати позовні вимоги Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський про стягнення 19 228,36 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору про відшкодування вартості спожитої електричної енергії від 31.12.2013р., 110 556,14 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №1А про відшкодування вартості теплової енергії та природного газу від 03.01.2012р. та 141 470,47 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р., виділивши їх у окремі самостійні провадження; - виділити у самостійне провадження позовну вимогу Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський про стягнення 19 228,36 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору про відшкодування вартості спожитої електричної енергії від 31.12.2013р., судовий розгляд якої здійснювати у межах справи №903/464/19; -розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкласти на 12.09.2019р.; -оригінали матеріалів справи №903/464/19 залишити у даній справі; - виділити у окремі самостійні провадження позовні вимоги Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський про стягнення 110 556,14 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №1А про відшкодування вартості теплової енергії та природного газу від 03.01.2012р. та 141 470,47 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р. в самостійні судові провадження, з наступним присвоєнням останнім єдиних унікальних номерів справ; - для самостійного провадження щодо позовних вимог Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський про стягнення 110 556,14 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №1А про відшкодування вартості теплової енергії та природного газу від 03.01.2012р. та 141 470,47 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р., передати до відділу документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області завірені судом копії позовної заяви та документів, що їх стосуються, безпосередньо до виділених позовних вимог для автоматизованого розподілу відповідно до п. 2.3.30 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016р.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.09.2019р., виділену в окреме провадження позовну вимогу Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський про стягнення 110 556,14 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №1А про відшкодування вартості теплової енергії та природного газу від 03.01.2012р., для розгляду було призначено судді Войціховському В.А.

Ухвалою суду від 02.09.2019р. позовну заяву Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський про стягнення 110 556,14 грн. було залишено без руху та запропоновано Військовому прокурору Луцького гарнізону Західного регіону України усунути встановлені недоліки та надати суду докази сплати судового збору у встановленому розмірі.

На виконання вимог ухвали від 02.09.2019р., від Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України надійшла до суду заява від 11.09.2019р. №32.-2533 вих-19 про долучення доказів сплати судового збору в розмірі 1895,23 грн. (платіжне доручення №963 від 06.09.2019р.).

Ухвалою суду від 12.09.2019р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначено на 26.09.2019р.; явку прокурора та повноважних представників сторін в судове засідання визначено на їх розсуд.

12 вересня 2019 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області були зареєстровані заяви відповідача - Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський, в яких відповідач повідомляє про визнання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи за відсутності представника КЕВ місто Володимир-Волинський.

Присутні в судовому засіданні 26.09.2019р. прокурор та представник позивачів з приводу розгляду справи за відсутності представника КЕВ місто Володимир-Волинський не заперечили, позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити останні в повному обсязі та стягнути з відповідача 110 556,14 грн. заборгованості. При цьому, прокурор на виконання вимог ухвали суду від 12.09.2019р. до матеріалів справи долучив оригінал платіжного доручення №963 від 06.09.2019р. про сплату судового збору на суму платежу 1895,23 грн.

Розглянувши заяву відповідача №26 від 11.09.2019р. про визнання позову на суму 110 556,14 грн., суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 6 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що заява відповідача про визнання позову на суму 110 556,14 грн., підписана начальником т.в.о. начальника Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд прийняв визнання позову відповідачем на суму 110 556,14 грн.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представника позивачів та прокурора, оцінюючи подані докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що пред`явлений до відповідача позов підставний та підлягає до задоволення.

Викладена позиція суду пов`язана з наступними встановленими в судовому засіданні обставинами:

03 січня 2012 року між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Володимир-Волинський, м. Володимир-Волинський (Сторона 1) та Будинкоуправлінням №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський, м. Ковель (Сторона 2) було укладено договір про відшкодування вартості теплової енергії та природного газу №1А згідно з умовами котрого Квартирно-експлуатаційним відділом міста Володимир-Волинський взято на себе зобов`язання щодо забезпечення гуртожитку, який знаходиться у будівлі 15 по АДРЕСА_1 Стрілецькій АДРЕСА_2 місті АДРЕСА_3 , балансоутримувачем якого є Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський 305,32 кв.м. 56.1% від 544,4 кв.м. загальної площі будівлі №15 по вулиці Стрілецькій у місті Луцьку, природним газом, який використовується на виготовлення теплової енергії в опалювальний період та забезпечує газові плити та колонки природним газом на побутові потреби.

В свою чергу Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський згідно п.п 3.2.1, 3.2.2 договору від 03.01.2012р. №1А зобов`язувалось відшкодовувати вартість теплової енергії відповідно до опалення займаних приміщень Сторони 2 та вартість природного газу затраченого мешканцями гуртожитку на газові колонки та плити. Після отримання від сторони 1 повного пакету документів, а саме6 рахунків, актів виконаних робіт та податкових накладних, протягом 10 банківських днів, здійснювати оплату за опалення.

На виконання умов зазначеного договору Квартирно-експлуатаційним відділом міста Володимир-Волинський з січня місяця 2017 року по квітень місяць 2019 року надавались Будинкоуправлінню №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський відповідні послуги.

У зазначений період Будинкоуправлінню №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський було надано, а останнім прийнято та використано послуг з теплопостачання та послуг з постачання газу на загальну суму 194 427,43 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями та оглянутими безпосередньо в судовому засіданні оригіналами рахунків на оплату наданих послуг №26 від 26.01.2017р. на суму 10 985,64 грн., №67 від 28.02.2017р. на суму 10985,64 грн., №94 від 31.03.2017р. на суму 10 985,64 грн., №161 від 15.05.2017р. на суму 4496,98 грн., №207 від 26.06.2017р. на суму 2702,76 грн., №358 від 01.06.2017р. на суму 2481,78 грн., №357 від 06.07.2017р. на суму 2167,31 грн., №358 від 23.09.2017р. на суму 1917,35 грн., №359 від 23.10.2017р. на суму 3185,19 грн., №373 від 06.11.2017р. на суму 5 333,84 грн., №425 від 30.11.2017р. на суму 10985,64 грн., №457 від 31.12.2017р. на суму 10985,64 грн., №37 від 31.01.2018р. на суму 12690,59 грн., №77 від 27.02.2018р. на суму 12348,42 грн., №118 від 30.03.2018р. на суму 12348,42 грн., №156 від 30.04.2018р. на суму 3841,15 грн., № 203 від 31.05.2018р. на суму 2166,89 грн., №237 від 29.06.2018р. на суму 1375,80 грн., №278 від 31.07.2018р. на суму 2029,31 грн., №250 від 31.08.2018р. на суму 1891,73 грн., №291 від 28.09.2018р. на суму 1616,57 грн., №344 від 31.10.2018р. на суму 4473,53 грн., №387 від 30.11.2018р. на суму 12 652,54 грн., №431 від 22.12.2018р. на суму 15277,74 грн., №45 від 31.01.2019р. на суму 14008,84 грн., №105 від 11.03.2019р. на суму 15277,74 грн., №190 від 30.04.2019р. на суму 5215,20 грн.

Проте відповідач взяті на себе згідно угоди від 03.01.2012р. №1А зобов`язання, зокрема, в частині проведення з позивачем повних розрахунків по оплаті наданих послуг (у строки, порядку та розмірах, визначених угодою) не виконав, вартість отриманих послуг не оплатив. У зв`язку з викладеним у Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський виникла заборгованість, котра на момент подання позовної заяви до суду та на час розгляду справи в суді склала 110 556,14 грн. Визначена сума заборгованості включає в себе загальну вартість наданих у період з січня місяця 2017 року по квітень місяць 2019 року послуг 194 427,43 грн. за мінусом проведених оплат 83871,29 грн. (довідка про заборгованість станом на 01.05.2019р.).

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

В даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між останніми договір на відпуск теплової енергії предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 6 статті 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами договору, надання позивачем відповідачу визначених угодою послуг, отримання останніх Будинкоуправлінням №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський, а також не проведення відповідачем при цьому всіх належних розрахунків і платежів, господарський суд прийшов до висновку про підставність пред`явленого до відповідача позову щодо стягнення суми основної заборгованості 110 556,14 грн.

Сума заборгованості 110 556,14 грн. повністю підтверджується наявними в матеріалах справи документами, у встановленому порядку не була спростована чи заперечена відповідачем, визнається в повному розмірі у заяву відповідача №26 від 11.09.2019р.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, частиною 9 вказаної статті визначено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

В той же час згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім того, згідно статті 7 ЗУ "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В даному випадку враховуючи доведення даного спору до суду з вини відповідача, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вважає, що витрати, пов`язані з розглядом справи в суді (сплата судового збору), котрі понесла Військова прокуратура Західного регіону України при поданні військовим прокурором Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський позовної заяви до Господарського суду Волинської області, слід відшкодувати останній у відповідності до п. 2 ч. 1, ч. 9 ст. 129 ГПК України за рахунок Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський у розмірі 50 відсотків сплаченого Військовою прокуратурою Західного регіону України при поданні позовної заяви до суду судового збору, що становить 960,50 грн., а також повернути Військовій прокуратурі Західного регіону України 960,50 грн. судового збору, сплаченого останньою при поданні військовим прокурором Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський позовної заяви до Господарського суду Волинської області згідно платіжного доручення №963 від 06.09.2019р., у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

При цьому враховано, що платником судового збору згідно визначеного платіжного доручення виступала саме Військова прокуратура Західного регіону України, хоча позов до суду в інтересах держави пред`являвся військовим прокурором Луцького гарнізону Західного регіону України.

Згідно положень ст. 130 ГПК України підставою для повернення Військовій прокуратурі Західного регіону України суми судового збору в розмірі 960,50 грн. є дане рішення, підписане суддею та засвідчене гербовою печаткою Господарського суду Волинської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 13, 14, 73, 74, 75, 76-80, 129, 130, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити

2. Стягнути з Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський (Волинська область, місто Ковель, вулиця Шевченка, будинок 32, , МФО 303440, р/р 0099 Волинське ГФУ ПАТ КБ "Приватбанк") на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський (Волинська область, місто Володимир-Волинський, вулиця Академіка Глушкова, будинок 1, , р/р НОМЕР_1 , МФО 820172 ДКСУ м. Київ) 110 556,14 грн. заборгованості.

3. Стягнути з Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський (Волинська область, місто Ковель, вулиця Шевченка, будинок 32, ) на користь Військової прокуратури Західного регіону України (місто Львів, вулиця Клепарівська, будинок 20, ) 960,50 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

4. Накази на виконання рішення суду видати після набрання рішенням законної сили.

5. Управлінню державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області (43021, м. Луцьк, вул. Стрілецька, 4а, ) повернути Військовій прокуратурі Західного регіону України (місто Львів, вулиця Клепарівська, будинок 20, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 960,50 грн., сплачений останньою при поданні військовим прокурором Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський позовної заяви до Господарського суду Волинської області згідно платіжного доручення №963 від 06.09.2019р. на суму платежу 1895,23 грн., відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" (оригінал платіжного доручення №963 від 06.09.2019р. на суму платежу 1895,23 грн. знаходиться в матеріалах справи).

6. Підставою для повернення судового збору є дане рішення, підписане суддею та засвідчене гербовою печаткою Господарського суду Волинської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення

складено 26.09.2019р.

Примірник рішення суду направити:

- Військовій прокуратурі Луцького гарнізону Західного регіону України (оригінал) (м. Луцьк, вул. Стрілецька, 2);

- Міністерству оборони України (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6);

- Квартирно-експлуатаційному відділу міста Володимир-Волинський (м. Володимир-Волинський, вул. Академіка Глушкова, 1);

- Будинкоуправлінню №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський (м.Ковель, вул. Шевченка, 32).

Суддя В. А. Войціховський