РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.09.2019Справа №910/9541/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст"
простягнення 424 506,87 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Терещенко Р.А.
від відповідача:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" про стягнення 424 506,87 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним на виконання своїх зобов'язань за договором підряду №26/10 від 26.10.2017 було перераховано в якості передоплати за виконання підрядних робіт кошти у загальному розмірі 4 879 600,00 грн., а відповідачем в свою чергу виконано роботи вартістю 3 555 093,13 грн.

27.04.2018 відповідачем було повернуто частину сплачених позивачем в якості попередньої плати та невикористаних коштів у розмірі 900 000,00 грн., у зв'язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" іншу частину передплати у розмірі 424 506,87 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.07.2019 відкрито провадження у справі №910/9541/19; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

09.08.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" надійшов відзив на позов з доказами його направлення позивачу, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, оскільки згідно попередніх домовленостей сторони погодили, що підрядником буде виконано роботи на всю перераховану позивачем суму, з урахуванням того, що на момент укладення Договору не можна було передбачити повний обсяг робіт та всі необхідні витрати. Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" не отримувало ні письмового попередження від замовника (позивача) про скорочення об'єму робіт за спірним договором, ні вимоги повернути залишок коштів. Крім того, відповідач вказує, що договір підряду №26/10 від 26.10.2017 не містить положень, які регламентують порядок чи строки повернення сум, сплачених за цим договором та не використаних підрядником. Також, відповідач вказує, що викладена у позові вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" не стосується виконання умов договору підряду №26/10 від 26.10.2017, а тому не може бути предметом судового розгляду в рамках виконання підрядних робіт за цим договором.

Крім того, 09.08.2019 від відповідача надійшло клопотання, в якому ним повідомлено про своє бажання реалізувати право на участь у судовому засіданні та надати пояснення по суті спору.

20.08.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем зазначено, що жодних додаткових угод стосовно збільшення обсягу робіт, та відповідно, збільшення договірної ціни, укладено сторонами не було. Всі заплановані та наперед обумовлені у договорі підряду №26/10 від 26.10.2017 роботи виконані відповідачем в повному обсязі, додаткових робіт не виконано, а отже авансовий внесок у розмірі 424 506,87 грн. підлягає поверненню позивачу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.08.2019 призначено у справі №910/9541/19 судове засідання на 10.09.2019.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 10.09.2019 відкладено судове засідання на 26.09.2019 для повідомлення відповідача належним чином.

В судове засідання 26.09.2019 представник позивача з'явився, надав пояснення по суті справи, за змістом яких позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника у судове засідання, призначене на 26.09.2019 не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, дату та час засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується наступним.

Згідно приписів ч.ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Ухвала господарського суду міста Києва від 10.09.2019 у справі №910/9541/19 про повідомлення дати, часу та місця судового засідання була вручена Товариству з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" 17.09.2019, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №838.

Крім того, судом було повідомлено відповідача про призначене на 26.09.2019 судове засідання телефонограмою, яка була прийнята представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" Мицов Володимиром.

За приписами п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Таким чином, відповідач вважається повідомленим належним чином про призначене на 26.09.2019 судове засідання по справі №910/9541/19.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень відповідача про причини неявки його представника в судове засідання 26.09.2019, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст".

В судовому засіданні 26.09.2019 судом завершено розгляд справи №910/9541/19 по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" (підрядник) укладено договір підряду №26/10 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого підрядник за завданням замовника на свій ризик зобов'язався виконати і здати замовнику роботи з будівництва цеху №3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської обл. нове будівництво, а замовник зобов'язується прийняти такі роботи і оплатити їх на умовах цього договору.

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що у разі необхідності зміни обсягів або видів робіт, з ініціативи замовника, в тому числі коли це впливає на вартість робіт, сторони укладають додаткову угоду до цього договору. Якщо зміни обсягів або видів робіт вимагають внесення змін у проектну документацію, то ініціатор цих змін зобов'язаний надати і узгодити відповідні зміни до неї.

Відповідно до п. 2.2 Договору результати виконаних підрядних робіт оформлюються актом прийому-передачі виконаних робіт.

Датою закінчення виконання робіт за цим договором є дата підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт з наданням підрядником замовнику комплекту документів на результат будівельних робіт (п. 2.4 Договору)

Згідно п. 4.1 Договору загальна ціна договору визначається кошторисом, який є невід'ємною частиною договору.

Договірна ціна на будівництво цеху №3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської обл. була погоджена сторонами у розмірі 5 527 760,44 грн.

У пункті 4.2 Договору сторонами було погоджено, що розрахунок видів та вартості робіт надано в кошторисі до цього Договору та включає ПДВ. Оплата за цим договором здійснюється замовником підряднику платіжними дорученнями на поточний рахунок підрядника у національній валюті України:

- оплата авансу в розмірі 10% від кошторису перед початком виконання робіт;

- всі наступні розрахунки виконуються протягом 5 банківських днів після підписання проміжних актів прийому-передачі виконаних робіт.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 21.01.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором (у відповідності до п.п. 11.1, 11.2 Договору).

Як вбачається з наданих позивачем платіжних доручень позивачем, як замовником за Договором, було перераховано відповідачу, як підряднику у період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року кошти у загальному розмірі 4 879 600,00 грн.

Натомість підрядником було виконано роботи з будівництва цеху №3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської обл., що підтверджується підписаним представниками та скріпленим печатками сторін актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в від 31.08.2018. Вартість виконаних будівельних робіт становить 3 555 093,13 грн., про що вказано як у акті приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в від 31.08.2018, так і у складеній сторонами довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 31.08.2018.

Позивач стверджує, а відповідачем не спростовувались такі твердження, що частина сплачених позивачем, проте не освоєних відповідачем коштів у розмірі 900 000,00 грн. була повернута Товариством з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" Товариству з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" як помилково сплачені.

Претензійним листом №541 від 03.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" з вимогою про повернення іншої частини сплачених позивачем, проте не освоєних відповідачем коштів у розмірі 424 506,87 грн.

Спір у справі виник у зв'язку з твердженнями позивача про наявність правових підстав для повернення відповідачем коштів у розмірі 424 506,87 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" Товариству з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" в якості передплати робіт за Договором.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, а тому спірні правовідносини регулюються Главою 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 4 статті 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що розрахунок видів та вартості робіт надано в кошторисі до цього Договору та включає ПДВ. Оплата за цим договором здійснюється замовником підряднику платіжними дорученнями на поточний рахунок підрядника у національній валюті України:

- оплата авансу в розмірі 10% від кошторису перед початком виконання робіт;

- всі наступні розрахунки виконуються протягом 5 банківських днів після підписання проміжних актів прийому-передачі виконаних робіт.

Позивачем на виконання своїх зобов'язань із внесення авансу за підрядні роботи було сплачено відповідачу:

- згідно платіжного доручення №170 від 20.10.2017 кошти у розмірі 560 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення №193 від 24.11.2017 кошти у розмірі 400 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення №198 від 04.12.2017 кошти у розмірі 500 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення №202 від 05.12.2017 кошти у розмірі 500 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення №222 від 14.12.2017 кошти у розмірі 1 000 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення №229 від 20.12.2017 кошти у розмірі 100 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення №12 від 09.01.2018 кошти у розмірі 600 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення №47 від 31.01.2018 кошти у розмірі 100 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення №72 від 19.02.2018 кошти у розмірі 100 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення №88 від 06.03.2018 кошти у розмірі 20 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення №93 від 14.03.2018 кошти у розмірі 5 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення №200 від 16.04.2018 кошти у розмірі 100 000,00 грн. (з яких у відповідності до листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" вих. №03-32 від 26.04.2018 кошти у розмірі 94 600,00 грн. були сплачені в якості оплати робіт за Договором, а кошти у розмірі 5 400,00 грн. - платіж за оренду блокпосту охорони);

- згідно платіжного доручення №209 від 18.04.2018 кошти у розмірі 200 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення №210 від 18.04.2018 кошти у розмірі 200 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення №211 від 18.04.2018 кошти у розмірі 300 000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення №215 від 18.04.2018 кошти у розмірі 200 000,00 грн.

У всіх наведених платіжних дорученнях (окрім платіжного доручення №200 від 16.04.2018) вказано призначення платежу - за будівельні роботи згідно договору підряду №26/10 від 26.10.2017, що спростовує доводи відповідача, що вимоги позивача про повернення частини сплачених згідно вказаних платіжних доручень коштів не пов'язані із Договором, а тому не можуть бути предметом судового розгляду в межах даної справи.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" кошти у загальному розмірі 4 879 600,00 грн.

Частиною 1 статті 839 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що роботи виконуються підрядником з матеріалів підрядника.

Положеннями ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України визначено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Із підписаних представниками та скріплених печатками сторін акту приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в від 31.08.2018 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 31.08.2018 вбачається, що відповідачем було виконано роботи з будівництва цеху №3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської обл., а позивачем прийнято такі роботи без зауважень, та вартість таких робіт становить 3 555 093,13 грн.

Частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Отже, кошти у розмірі 1 324 506,87 грн., які були сплачені позивачем в якості передоплати за Договором до фактичного виконання підрядних робіт, хоча у відповідності до умов Договору у замовника був відсутній обов'язок із їх сплати до прийняття від підрядника робіт (до підписання акту приймання виконаних будівельних робіт), не були освоєні відповідачем та на вказану суму коштів роботи не виконувались.

В свою чергу, статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було виконано передбачені Договором роботи з будівництва цеху №3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської обл., а позивачем прийнято виконання робіт без зауважень та оплачено такі роботи, відтак зобов'язання сторін за Договором припинилось виконанням.

Більш того, строк дії Договору також закінчився.

Судом відхиляються доводи відповідача щодо існування між сторонами усних домовленостей з приводу виконання додаткових робіт за Договором як необґрунтовані, оскільки, по-перше, позивач заперечує проти існування таких домовленостей, а відповідачем не надано жодних доказів на доведення своїх тверджень.

По-друге, статтею 654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що у разі необхідності зміни обсягів або видів робіт, з ініціативи замовника, в тому числі коли це впливає на вартість робіт, сторони укладають додаткову угоду до цього договору. Якщо зміни обсягів або видів робіт вимагають внесення змін у проектну документацію, то ініціатор цих змін зобов'язаний надати і узгодити відповідні зміни до неї.

Отже, внесення змін до Договору в частині обсягів виконаних робіт як в силу ст. 654 Цивільного кодексу України, так і в силу п. 1.4 Договору могло бути здійснене виключно шляхом оформлення письмового документу - додаткової угоди до Договору.

Таким чином, правова підстава утримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" коштів у розмірі 1 324 506,87 грн. відпала.

Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи платіжних доручень №623 від 27.04.2018 на суму 200 000,00 грн., №624 від 27.04.2018 на суму 200 000,00 грн., №622 від 27.04.2018 на суму 200 000,00 грн.,№621 від 27.04.2018 на суму 300 000,00 грн., Товариством з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" було повернуто на вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" кошти у загальному розмірі 900 000,00 грн., які були сплачені останнім за Договором.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Претензійним листом №541 від 03.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" з вимогою про повернення іншої частини сплачених позивачем, проте не освоєних відповідачем коштів у розмірі 424 506,87 грн. Даний лист був направлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" відповідачу 04.07.2019, що підтверджується фіскальним чеком відділення поштового зв'язку від 04.07.2019, та у відповідності до інформації з пошукової системи Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" поштове відправлення вручене Товариству з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" 12.07.2019.

Відтак, у відповідності до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України відповідач зобов'язаний був повернути спірні кошти позивачу до 19.07.2019.

Натомість станом на дату розгляду даного спору доказів повернення позивачу коштів в сумі 424 506,87 грн. матеріали справи не містять.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" обов'язку із повернення коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" у розмірі 424 506,87 грн., та відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов'язання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги по стягнення з відповідача коштів в розмірі 424 506,87 грн. є обґрунтованими, повністю підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/13407/17.

З огляду на викладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача з огляду на задоволення позову повністю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 178, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хардіфаст" (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6-А, кв. 30; ідентифікаційний код 40425227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібзавод" (07354, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Нові Петрівці, вул. Соборна, буд. 85; ідентифікаційний код 31484879) кошти у розмірі 424 506 (чотириста двадцять чотири тисячі п'ятсот шість) грн. 00 коп., пеню у розмірі 937 (дев'ятсот тридцять сім) грн. 50 коп., штраф у розмірі 525 (п'ятсот двадцять п'ять) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 32 (тридцять два) грн. 87 коп. та судовий збір у розмірі 6 367 (шість тисяч триста шістдесят сім) грн. 60 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 02.10.2019.

Суддя Р.В. Бойко