ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2019 р. Справа№ 911/1407/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 17.09.2019,

розглянувши апеляційну скаргу розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-19-439 від 29.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2520/19 від 28.03.2019)

на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.12.2018

у справі №911/1407/15 (головуючий суддя Бабкіна В.М., судді: Рябцева О.О., Конюх О.В.)

за скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-18-4265 від 07.09.2018 (вх.№200/18 від 10.09.2018) на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання рішення у справі №911/1407/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Турботрейд»

до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Філії «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»;

за участю прокуратури Київської області

про стягнення 92 987 429,60 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.07.2016 у справі №911/1407/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Турботрейд» до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Філії «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», за участі прокуратури Київської області, про стягнення 92987429,60 грн., були задоволені частково, з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення 46442482 грн. 80 коп. основного боргу, 41073098 грн. 25 коп. інфляційних втрат, 4597764 грн. 85 коп. 3% річних та 72393 грн. 05 коп. судового збору.

05.12.2016 на виконання рішення суду у справі №911/1407/15 Господарським судом Київської області було видано наказ.

До Господарського суду Київської області 10.09.2018 АТ «Укртрансгаз» була подана скарга №1001вих-18-4265 від 07.09.2018 (вх. №200/18 від 10.09.2018) на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання рішення у даній справі, за якою АТ «Укртрансгаз» просить суд:

1) зупинити стягнення на підставі наказу Господарського суду Київської області від 05.12.2016 №911/1407/15 до моменту повернення матеріалів виконавчого провадження №53459827 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

2) зобов`язати виконавців не вчиняти виконавчих дій в межах даного виконавчого провадження, пов`язаних із примусовим списанням коштів з розрахункових рахунків Боржника, в тому числі арештованих, до моменту повернення матеріалів виконавчого провадження №53459827 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

3) визнати неправомірними та скасувати: постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. про арешт коштів боржника від 23.08.2018 №53459827; постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. про арешт коштів боржника від 31.08.2018 №53459827; постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. про арешт коштів боржника від 03.09.2018 №53459827;

4) визнати неправомірними дії державного виконавця по направленню після 04.06.2018 платіжних вимог про списання коштів.

В обґрунтування поданої скарги АТ «Укртрансгаз» зазначило наступне.

04.06.2018 слідчим Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві Лабузовою Т.В. в межах кримінального провадження №0001707 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 03.05.2018 у справі №757/19399/18-к було вилучено у відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України оригінали матеріалів виконавчого провадження №53459827 разом з оригіналом наказу, виданого 05.12.2016 Господарським судом Київської області на примусове виконання рішення у справі № 911/1407/15.

Однак, незважаючи на відсутність у матеріалах виконавчого провадження оригіналу виконавчого документа, державний виконавець продовжив вживати заходи, спрямовані на примусове виконання рішення суду, що підтверджується надісланням платіжних вимог про списання коштів з рахунків боржника та винесенням 23.08.2018, 31.08.2018 і 03.09.2018 постанов про арешт коштів, які містяться на рахунках Філії «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» ПАТ «Укртрансгаз» та Акціонерного товариства «Укртрансгаз».

АТ «Укртрансгаз» не погоджується з вищевказаним заходами примусового виконання рішення, вважає дії виконавця по списанню коштів з рахунків боржника та накладенню арешту на грошові кошти неправомірними, вчиненими з перевищенням повноважень, передбачених Конституцією та законами України, у зв`язку з тим, що умовою вжиття заходів примусового виконання рішення у межах виконавчого провадження, на переконання скаржника, є наявність у матеріалах такого провадження виконавчого документа.

Як зазначається у скарзі, вказані обставини підтверджують необхідність зупинення стягнення на підставі наказу господарського суду Київської області від 05.12.2016 у справі №911/1407/15 до моменту повернення матеріалів виконавчого провадження №53459827 разом із оригіналом виконавчого документа до ВПВР Департаменту ДВС МЮУ та необхідність зобов`язання виконавців не вчиняти виконавчих дій в межах даного виконавчого провадження, пов`язаних із примусовим списанням коштів з розрахункових рахунків АТ «Укртрансгаз», у тому числі - арештованих.

Скаржник вважає, що вчинення будь-яких виконавчих дій у виконавчому провадженні №53459827 після вилучення 04.06.2018 оригіналу наказу №911/1407/15 суперечить вимогам частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» та статтями 6, 19 Конституції України, а дії державного виконавця щодо арешту коштів та направлення платіжних вимог на списання коштів АТ «Укртрансгаз» створюють явну небезпеку щодо заподіяння скаржнику шкоди у зв`язку з можливістю незаконного списання коштів з арештованих рахунків та свідчать про те, що державний виконавець вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки останній зобов`язаний діяти на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Також скаржник зазначав, що рішенням Господарського суду Київської області від 19.07.2016 у справі №911/1407/15, на примусове виконання якого видано наказ від 05.12.2016 було стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь ТОВ «Турботрейд» 46442482,80 грн. основного боргу, 41073098,25 грн. інфляційних втрат, 4597764,85 грн. 3 % річних та 72393,05 грн. судового збору.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та судового рішення, прийнятого за результатом їх розгляду, відповідачем у даній справі, так само як і боржником у виконавчому провадженні, є філія «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (код 00156127). Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначено порядок заміни сторони виконавчого провадження, однак з матеріалів справи та виконавчого провадження не вбачається, що державний виконавець звертався до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, у зв`язку з цим його дії щодо зміни назви боржника, а фактично - заміни сторони виконавчого провадження, є неправомірними та суперечать вимогам законодавства, які регулюють примусове виконання судових рішень. Таким чином, на переконання скаржника, державний виконавець ВПВР Департаменту ДВС МЮУ своєю постановою від 01.06.2018 №53459827 про зміну назви сторони виконавчого провадження, фактично замінив сторону даного виконавчого провадження, а саме - визначив боржником АТ «Укртрансгаз» (код 30019801), чим вийшов за межі наданих повноважень та порушив вимоги статті 334 Господарського процесуального кодексу України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Поряд з цим, скаржник зазначав, що постановою про арешт коштів від 23.08.2018 р. було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках філії «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 в Публічному акціонерному товаристві «ТАСКОМБАНК», а також на кошти на інших рахунках у вказаних банківських установах. Постановою про арешт коштів від 31.08.2018 було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в Публічному акціонерному товаристві «Дойче Банк ДБУ». Постановою про арешт коштів від 03.09.2018 було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в ПАТ «АБ «УКРГАЗБАНК».

Проте, розрахункові рахунки філії «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» ПАТ «Укртрансгаз» № НОМЕР_5 та № НОМЕР_4 , відкриті у ПАТ «ТАСКОМБАНК», а також розрахункові рахунки Акціонерного товариства «Укртрансгаз» № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 , відкриті в ПАТ «АБ «УКРГАЗБАНК», використовуються в тому числі - для оплати праці працівників, а також інших, пов`язаних з цим платежів (єдиний соціальний внесок, лікарняні, соціальне страхування тощо). На підставі наведеного скаржник вважає, що дії державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ в частині накладення арешту на грошові кошти, які містяться на рахунках № НОМЕР_5 та №6001, відкритих філією «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» ПАТ «Укртрансгаз» у ПАТ «ТАСКОМБАНК», а також на рахунках №1287.980 та № НОМЕР_8 , відкритих АТ «Укртрансгаз» в ПАТ «АБ «УКРГАЗБАНК» є такими, що порушують передбачені нормами статей 43, 46 Конституції України гарантії працівників товариства на своєчасне одержання винагороди за працю.

Крім того, в оскаржуваних постановах про арешт коштів боржника від 23.08.2018, 31.08.2018 та 03.09.2018 державним виконавцем зазначено 2-х боржників: філію «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» та Акціонерне товариство «Укртрансгаз». Разом з цим, відповідно до положень Закону у виконавчому провадженні не передбачено участі декількох стягувачів чи боржників. Так, згідно з частиною 2 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним. Отже, зазначення виконавцем у постановах декількох боржників порушує вимоги частини 2 статті 4 Закону, у зв`язку з чим постанови про арешт коштів підлягають скасуванню.

Поряд з цим, у резолютивних частинах оскаржуваних постанов державний виконавець зазначив про накладення арешту на кошти в розмірі сум стягнення у гривнях, а також зазначив еквіваленти сум стягнення у доларах США та Євро. Водночас, законодавством державного виконавця не наділено правом змінювати суму заборгованості, розраховану та визначену у рішенні суду. Поряд з цим, рішенням господарського суду Київської області від 19.07.2016 у справі №911/1407/15 було ухвалено стягнути заборгованість в національній валюті.

На переконання скаржника, зазначивши у постановах про арешт коштів еквівалент сум стягнення у іноземних валютах, виконавець вийшов за межі наданих йому повноважень, у зв`язку з чим оскаржувані постанови є неправомірними та підлягають скасуванню.

Окрім того, скаржник наголошував на тому, що постановою про арешт коштів боржника від 31.08.2018 було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в ПАТ «Дойче Банк ДБУ». Між тим, 11.12.2012 Дочірньою компанією «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (позичальник) та «Дойче Банк Акцієнгезельшафт» (кредитор) було укладено кредитний договір №1, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 53574689,00 Євро. На підставі положень п. 7.5 зазначеного договору оплата основної суми кредиту, процентів та будь-яких інших платежів має здійснюватись виключно на рахунок в ПАТ «Дойче Банк ДБУ». Скаржник наголошує, що 11.12.2012 Кабінет Міністрів України видав гарантію №15010-03/128, якою безумовно гарантував виконання сплати будь-якої суми заборгованості позичальника за зазначеним договором. Таким чином, накладення арешту на грошові кошти на рахунку в ПАТ «Дойче Банк ДБУ» призводить до порушення зобов`язань перед «Дойче Банк Акцієнгезельшафт», а також створює загрозу заподіяння збитків державі як гаранту виконання кредитного договору.

Таким чином, на думку скаржника, дії державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ з винесення постанов від 23.08.2018, 31.08.2018 та 03.09.2018 про арешт коштів боржника та виставлення після 04.06.2018 (дати вилучення оригіналів матеріалів виконавчого провадження співробітниками правоохоронних органів) платіжних вимог про списання коштів є неправомірними, прийнятими з перевищенням повноважень, наданих Конституцією та законами України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у задоволенні скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-18-4265 від 07.09.2018 (вх. №200/18 від 10.09.2018) на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання рішення у даній справі №911/1407/15 відмовлено.

Ухвала суду мотивована відсутністю належних підстав та доказів щодо порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні №53459827, у зв`язку з чим вимоги скарги АТ «Укртрансгаз» №1001вих-18-4265 від 07.09.2018 (вх. №200/18 від 10.09.2018) задоволенню не підлягають.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, 29.01.2019 (про що свідчить поштовий штемпель на конверті) Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №1001вих-19-439 від 29.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2520/19 від 28.03.2019), відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі №911/1407/15 за результатами розгляду скарги АТ «Укртрансгаз» від 07.09.2018 №1001 ВИХ-18-4265 в частині відмови у задоволенні вимог:

- про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. про арешт коштів боржника від 23.08.2018 №53459827;

- про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. про арешт коштів боржника від 31.08.2018 № 53459827;

- про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. про арешт коштів боржника від 03.09.2018 № 53459827;

- про визнання неправомірними дій державного виконавця по направленню після 04.06.2018 платіжних вимог про списання коштів та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу АТ «Укртрансгаз» від 07.09.2018 №1001ВИХ-18-4265 повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що прийнята місцевим господарським судом ухвала є незаконною та необґрунтованою, а саме:

- виходячи зі змісту положень статей 3, 26, 41 Закону України «Про виконавче провадження», Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.08.2016, Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5, здійснення виконавчого провадження можливе лише при наявності у матеріалах цього провадження виконавчого документа в паперовому вигляді. Відтак, при відсутності оригіналів документів виконавчого провадження державний виконавець не має права вчиняти будь-які дії у виконавчому провадженні, а повинен відкласти розгляд до повернення матеріалів справи. Отже, здійснення заходів примусового виконання у ВП №53459827 після вилучення 04.06.2018 матеріалів виконавчого провадження з оригіналом наказу №911/1407/15 суперечить вимогам частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», нормам статей 6, 19 Конституції України. Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на допущені виконавцем порушення вимог чинного законодавства;

- дії державного виконавця в частині накладення арештів на грошові кошти, які містяться на рахунках філії «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 в Публічному акціонерному товаристві «ТАСКОМБАНК», а також на кошти на інших рахунках у вказаних банківських установах (постанови про арешт від 23.08.2018 та від 03.09.2018) є такими, що порушують передбачені нормами статей 43, 46 Конституції України гарантії працівників Товариства на своєчасне одержання винагороди за працю. При цьому, посилання суду в оскарженій ухвалі на те, що скаржником не надано жодних доказів, що підтверджують використання спірного рахунку для виплати заробітної плати працівникам чи інших обов`язкових платежів, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, не відповідає обставинам справи, оскільки до скарги були додані банківські виписки з рахунків АТ «Укртрансгаз» та його філій, які підтверджують, що рахунки, на які було накладено арешт, використовуються з метою виплати заробітної плати та інших обов`язкових платежів, відтак висновки Господарського суду Київської області не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування судового рішення;

- дії державного виконавця в частині накладення арешту на грошові кошти, які містяться на рахунках Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в Публічному акціонерному товаристві «Дойче Банк ДБУ» (постанова про арешт коштів від 31.08.2018), призводять до порушення зобов`язань перед ПАТ «Дойче Банк ДБУ», а також створюють загрозу заподіяння збитків державі, як гаранту виконання Кредитного договору №1 від 11.12.2012, укладеного між ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» (позичальником), Банком (кредитором), оскільки КМУ 11.12.2012 видав гарантію №15010-03/128, якою безумовно гарантував виконання сплати будь-якої суми заборгованості позичальника за зазначеним договором;

- у постановах про арешт коштів боржника від 23.08.2018, 31.08.2018 та 03.09.2018 державним виконавцем зазначено двох боржників, а саме АТ «Укртрансгаз» та філію «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», разом з цим, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому провадженні не передбачено участі декількох стягувачів чи боржників;

- в оскаржуваних постановах від 23.08.2018, 31.08.2018 та 03.09.2018 державний виконавець, всупереч положенням частин 1, 2 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», зазначив про накладення арешту на кошти в розмірі сум стягнення у гривнях, а також зазначив еквіваленти сум стягнення у доларах США та Євро, однак, жодним чином не мотивував своє рішення про перерахунок сум заборгованості в іноземну валюту, не зазначив, який курс брався ним за основу та станом на яку дату, не послався на жодну норму закону;

- виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та судового рішення, прийнятого за результатом їх розгляду, відповідачем у даній справі, так само як і боржником у виконавчому провадженні, є Філія «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» ПАТ «Укртрансгаз» (код 00156127). У свою чергу, Господарський процесуальний кодекс України (стаття 334) та Закон України «Про виконавче провадження» (стаття 15) чітко визначають порядок заміни сторони виконавчого провадження і така заміна може здійснюватись лише судом на підставі заяви виконавця або сторони (заінтересованої особи). Однак державний виконавець своєю постановою від 01.06.2018 №53459827 про зміну назви сторони виконавчого провадження фактично замінив сторону даного ВП, а саме визначив боржником АТ «Укртрансгаз» (код 30019801), чим вийшов за межі наданих повноважень.

У апеляційній скарзі апелянтом також викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі №911/1407/15, оскільки повний текст ухвали від 28.12.2018 було складено 08.01.2019, а копію зазначеної ухвали Акціонерним товариством «Укртрансгаз» отримано 21.01.2019, а тому апелянт має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді 28.03.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрангаз» у справі №911/1407/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 у справі №911/1407/15 поновлено Акціонерному товариству «Укртрангаз» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі №911/1407/15; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрангаз» №1001вих-19-439 від 29.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2520/19 від 28.03.2019) на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі №911/1407/15; призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на 02.05.2019. Водночас, дану апеляційну скаргу об`єднано з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-19-383 від 24.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2515/19 від 28.03.2019), провадження за якою відкрито згідно ухвали Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019, в одне апеляційне провадження.

22.04.2019 від ТОВ «Турботрейд» через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-19-439 від 29.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2520/19 від 28.03.2019), у якому ТОВ «Турботрейд» просило залишити оскаржену ухвалу суду без змін, а вказану апеляційну скаргу без задоволення.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, ТОВ «Турботрейд» у відзиві зазначило наступне:

- при вилученні матеріалів ВП державним виконавцем було виготовлено копії усіх документів ВП №53459827, які засвідчено належним чином. Тому виконавчі дії проводились як за оригіналами документів виконавчого провадження, так і за їх копіями;

- до відділу примусового виконання рішень не надходило від ПАТ «АБ «Укргазбанк» документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунках боржника, заборонено звертати стягнення згідно із Законом; скаржником не надано суду доказів, що підтверджують правовий статус спеціального рахунку, на який було накладено арешт, а також його використання виключно для виплати заробітної плати працівникам чи інших обов`язкових платежів, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом;

- боржником у ВП є АТ «Укртрансгаз» - юридична особа. При цьому, відповідно до частини 2 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», разом з боржником - юридичною особою, відповідальність у вигляді звернення стягнення на кошти несуть також філії, представництва та інші відокремлені підрозділи юридичної особи. Крім того, оскільки боржником у виконавчому документі зазначено юридичну особу, жодної заміни сторони у ВП не відбувалося. Таким чином, твердження скаржника про зазначення в постановах про арешт коштів від 23.08.2018, 31.08.2018 та 03.09.2018 двох боржників не відповідає дійсності;

- стаття 49 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю звертати стягнення також на кошти боржника в іноземній валюті, які розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі.

Під час розгляду справи склад суду змінювався.

В останнє, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 04.07.2019 апеляційні скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» у справі №911/1407/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 справу №911/1407/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М., справу призначено до розгляду на 03.09.2019.

У судове засідання 03.09.2019 з`явилися представники Акціонерного товариства «Укртрансгаз» та ТОВ «Турботрейд».

Представники ПАТ «НАК «Нафтогаз України», прокуратури та ВДВС у судове засідання 03.09.2019 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 03.09.2019 колегія суддів вирішила перейти до розгляду апеляційних скарг Акціонерного товариства «Укртрансгаз» по суті, розпочавши заслуховування пояснень представників Акціонерного товариства «Укртрансгаз» та ТОВ «Турботрейд».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 у справі №911/1407/15 оголошено перерву до 17.09.2019 об 11 год. 20 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 виправлено описку, допущену в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019, щодо об`єднання апеляційних скарг Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-19-383 від 24.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2515/19 від 28.03.2019) та №1001вих-19-439 від 29.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2520/19 від 28.03.2019) на ухвали Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі №911/1407/15 в одне апеляційне провадження. Апеляційні скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-19-383 від 24.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2515/19 від 28.03.2019) та №1001вих-19-439 від 29.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2520/19 від 28.03.2019) на ухвали Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі №911/1407/15 роз`єднано. Подальший розгляд апеляційних скарг Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-19-383 від 24.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2515/19 від 28.03.2019) та №1001вих-19-439 від 29.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2520/19 від 28.03.2019) на ухвали Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі №911/1407/15 вирішено здійснювати в окремих апеляційних провадженнях. Судове засідання з розгляду апеляційної скарги №1001вих-19-439 від 29.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2520/19 від 28.03.2019) на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі №911/1407/15 вирішено здійснювати 17.09.2019 об 11 год. 30 хв.

У судове засідання 17.09.2019 з`явилися представники Акціонерного товариства «Укртрансгаз», ТОВ «Турботрейд» та прокуратури.

Представники ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ВДВС у судове засідання 17.09.2019 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за їх відсутності.

У судовому засіданні 17.09.2019 представник скаржника (відповідача) підтримував апеляційну скаргу у повному обсязі, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі №911/1407/15 в частині відмови у задоволенні вимог про визнання неправомірними та скасування постанов головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. про арешт коштів боржника від 23.08.2018 №53459827, від 31.08.2018 №53459827 та від 03.09.2018 № 53459827 та про визнання неправомірними дій державного виконавця по направленню після 04.06.2018 платіжних вимог про списання коштів та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу АТ «Укртрансгаз» від 07.09.2018 №1001ВИХ-18-4265 повністю.

Представник прокуратури підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд задовольнити скаргу АТ «Укртрансгаз» від 07.09.2018 №1001ВИХ-18-4265, ухвалу суду скасувати у частині відмови в задоволенні пунктів 3, 4 скарги на дії ДВС.

Представник стягувача (позивача) заперечував проти задоволення апеляційної скарги боржника у повному обсязі, просив залишити оскаржену ухвалу суду без змін.

У судовому засіданні 17.09.2019 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників боржника, стягувача та прокуратури, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у даній справі та відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги боржника з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як встановлено судом, 21.02.2017 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виданим Господарським судом Київської області 05.12.2016 наказом на виконання рішення у даній справі. Копію постанови було направлено сторонам виконавчого провадження, в тому числі - ПАТ «Укртрансгаз».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2017 у справі №911/1407/15 було відстрочено виконання рішення Господарського суду Київської області від 19.07.2016 у справі № 911/1407/15 на 1 рік - до 27.02.2018.

На підставі ухвали Господарського суду Київської області від 27.02.2017 у справі №911/1407/15 ПАТ «Укртрансгаз» до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України було подано клопотання про зупинення вчинення виконавчих дій.

Враховуючи положення пункту 6 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 20.03.2017 було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. Копію постанови було направлено сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до частини 5 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

У зв`язку із закінченням відстрочки виконання рішення суду, державним виконавцем 30.05.2018 було винесено постанову про продовження вчинення виконавчих дій. Копію постанови було направлено сторонам виконавчого провадження.

Із матеріалів виконавчого провадження слідує, що при виконанні рішення суду державним виконавцем було встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ) змінило найменування на Акціонерне товариство «Укртрансгаз», що підтверджується статутом АТ «Укртрансгаз».

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, державним виконавцем 01.06.2018 було винесено постанову, якою змінено назву сторони виконавчого провадження, а саме - боржника у виконавчому провадженні, з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ) на Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ).

Поряд з цим, слід зазначити, що статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. За рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, що приймаються судами у справах, які розглядаються в порядку цивільного, адміністративного та господарського судочинства, стягувачем виступає державний орган, за позовом якого судом прийнято відповідне рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно з частинами 1, 3 статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до частини 4 статті 64 Господарського кодексу України підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

З огляду на відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за кодом значиться юридична особа - Акціонерне товариство «Укртрансгаз». Водночас, дані про відокремлені підрозділи вказаної юридичної особи містять інформацію про філію «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс», у зв`язку з чим державний виконавець, за його поясненнями, дійшов висновку, що філія «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» з податковим кодом 00156127 не є юридичною особою, а є відокремленим підрозділом Акціонерного товариства «Укртрансгаз», що наділена майном юридичної особи, яка її створила, і діє на підставі затвердженого нею положення.

З огляду на викладене, боржником за виконавчим документом у даній справі, враховуючи положення статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», є юридична особа - Акціонерне товариство «Укртрансгаз» з кодом , інформація про яку міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. При цьому, відповідно до положень частини 2 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», разом з боржником - юридичною особою відповідальність у вигляді звернення стягнення на кошти несуть також філії, представництва та інші відокремлені підрозділи юридичної особи.

При цьому, зміна назви сторони виконавчого провадження не є аналогічною поняттю заміни сторони виконавчого провадження, якої у даному випадку, з огляду на вищевстановлені обставини справи, не відбулося.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається, в першу чергу, на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У відповідності з приписами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно наявної в матеріалах виконавчого провадження інформації Державної фіскальної служби України державним виконавцем було встановлено, що АТ «Укртрансгаз» має рахунки у банківських установах.

У зв`язку з цим, на підставі приписів статей 48, 52, 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 31.08.2018 та 03.09.2018 було винесено постанови, якими накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках АТ «Укртрансгаз», що відкриті в банківських установах, а саме - в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ПАТ «Дойче Банк ДБУ», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанов про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Копії цих постанов направлено до банківських установ та АТ «Укртрансгаз».

Відповідно до положень частини 2 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертати стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Згідно інформації Державної фіскальної служби України, філією «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» ПАТ «Укртрансгаз» було відкрито нові рахунки в наступних банківських установах, а саме: №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», код банку 320478; №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 в ПАТ «ТАСКОМБАНК», код банку 339500.

Враховуючи положення частини 2 статті 52, статей 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 23.08.2018 було винесено постанову, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках №№2400, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», код банку 320478; №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 в ПАТ «ТАСКОМБАНК», код банку 339500, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Викладене свідчить, що державний виконавець вживав заходів щодо звернення стягнення на кошти боржника юридичної особи - АТ «Укртрансгаз», в тому числі - його відокремленого підрозділу - філії «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс», інформація про яку міститься у наказі господарського суду Київської області від 05.12.2016 у справі №911/1407/15 та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У подальшому, державним виконавцем 07.11.2018 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Цією постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, знято арешт з усіх грошових коштів на рахунках у банківських установах та всього майна боржника і його відокремлених підрозділів. Копію цієї постанови надіслано до банківських установ, реєструючих органів та сторонам виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги боржника про неможливість вжиття заходів щодо виконання судового рішення у випадку вилучення оригіналів матеріалів виконавчого провадження, у тому числі - оригіналу наказу, колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Слідчим СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві 04.06.2018 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/19399/18-к було вилучено виконавче провадження №53459827. Водночас, державним виконавцем при вилученні виконавчого провадження було виготовлено копії усіх документів виконавчого провадження №53459827, які засвідчено належним чином. Тому виконавчі дії проводились як за оригіналами документів виконавчого провадження №53459827, складеними до 04.06.2018, так і за копіями документів виконавчого провадження, які було виготовлено при їх вилученні, а також за оригіналами документів виконавчого провадження, складеними після 04.06.2018.

При цьому, судом враховано, що відкриття виконавчого провадження №53459827 здійснювалося державним виконавцем на підставі та за наявності оригіналу наказу Господарського суду Київської області від 05.12.2016 у даній справі.

Водночас, доводи скаржника щодо необхідності відкладення вчинення виконавчих дій у випадку відсутності матеріалів виконавчого провадження до їх повернення не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про виконавче провадження», оскільки останнім не передбачено вчинення такої дії, як «відкладення вчинення виконавчих дій».

Поруч із цим, як вірно наголосив суд першої інстанції, статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено виключний перелік підстав для зупинення вчинення виконавчих дій, які не передбачають підстав для зупинення виконавчих дій у зв`язку з вилученням матеріалів виконавчого провадження правоохоронними органами.

Колегія суддів зазначає, що нормами Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначено кошти на рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Зокрема, заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки» (абзац 2 частини 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно положень частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини 1 статті 34 цього Закону (абзац 2 частини 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Натомість, до відділу примусового виконання рішень не надходило від ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», ПАТ «ТАСКОМБАНК» та ПАТ «Дойче Банк ДБУ» документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунках філії боржника, заборонено звертати стягнення згідно із Законом. Доказів протилежного суду не надано.

Водночас, у постановах про арешт коштів боржника безпосередньо вказано, що арешт не накладається на кошти, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Окрім того, скаржником не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують використання спірного рахунку для виплати заробітної плати працівникам чи інших обов`язкових платежів, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Із приводу доводів скаржника про неправомірність визначення виконавцем еквіваленту суми стягнення у іноземних валютах в оскаржуваних постановах про арешт коштів, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 49 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю звертати стягнення також на кошти боржника в іноземній валюті, які розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі.

Оскільки, за інформацією Державної фіскальної служби України, АТ «Укртрансгаз» в деяких банківських установах було відкрито рахунки в доларах США та Євро, державним виконавцем зазначено в постановах про арешт коштів, поряд із загальною сумою арешту коштів в українській гривні, також їх еквівалент в іноземних валютах. При зазначенні в постановах про арешт коштів еквіваленту сум стягнення/арешту в іноземних валютах державним виконавцем брався до уваги офіційний курс Національного банку України на день їх винесення (посилання на сайт в мережі інтернет https://bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currency/search/form/day).

Судом апеляційної інстанції відхиляються також доводи боржника щодо необхідності першочергової оплати кредиту і процентів за його кредитними зобов`язаннями перед банком «Дойче Банк Акцієнгезельшафт», гарантованими державою в особі Кабінету Міністрів України, оскільки виконання судового рішення у справі № 911/1407/15, що набрало законної сили, відповідно до статті 129-1 Конституції України також гарантовано державою, і рішення суду є обов`язковим до виконання, у тому числі - боржником.

Водночас, скаржником не було надано доказів, що кошти Акціонерного товариства «Укртрансгаз», що містились у ПАТ «Дойче Банк ДБУ», мали використовуватися лише для погашення зазначеного вище кредиту, наданого під гарантії держави.

Поряд з цим, як вірно встановлено судом першої інстанції, на час розгляду даної скарги рішення суду виконано в повному обсязі, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №53459827 від 07.11.2018 щодо виконання рішення у даній справі №911/1407/15, а також знято арешти з коштів та майна, винесені при виконанні наказу у даній справі.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду з приводу безпідставності та необґрунтованості скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-19-439 від 29.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2520/19 від 28.03.2019) на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині, що стосується визнання неправомірними та скасування постанов головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. про арешт коштів боржника від 23.08.2018 №53459827, від 31.08.2018 №53459827 та від 03.09.2018 №53459827 та про визнання неправомірними дій державного виконавця по направленню після 04.06.2018 платіжних вимог про списання коштів.

За таких обставин ухвала місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні скарги про визнання неправомірними та скасування постанов про арешт коштів боржника від 23.08.2018 №53459827, від 31.08.2018 №53459827 та від 03.09.2018 № 53459827, а також визнання неправомірними дій державного виконавця по направленню після 04.06.2018 платіжних вимог про списання коштів, є законною, обґрунтованою обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення, наведено місцевим судом, підстав для скасування ухвали суду в цій частині апеляційний господарський суд не знаходить.

У частині відмови у задоволенні скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-19-439 від 29.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2520/19 від 28.03.2019) про зупинення стягнення на підставі наказу Господарського суду Київської області від 05.12.2016 №911/1407/15 до моменту повернення матеріалів виконавчого провадження №53459827 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та про зобов`язання виконавців не вчиняти виконавчих дій в межах даного виконавчого провадження, пов`язаних із примусовим списанням коштів з розрахункових рахунків Боржника, в тому числі арештованих, до моменту повернення матеріалів виконавчого провадження №53459827 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ухвала суду першої інстанції боржником не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції, враховуючи встановлені статтею 269 Господарського процесуального кодексу України межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, в цій частині не переглядається.

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-19-439 від 29.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2520/19 від 28.03.2019) не заслуговують на увагу, оскільки є безпідставними, необґрунтованими та не підтверджуються жодними доказами у справі й не спростовують викладених в оскарженій ухвалі суду висновків.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-19-439 від 29.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2520/19 від 28.03.2019) необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001вих-19-439 від 29.01.2019 (вх.№09.1-04.2/2520/19 від 28.03.2019) на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі №911/1407/15 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 28.12.2018 у справі №911/1407/15 залишити без змін.

Матеріали справи №911/1407/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.09.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко