ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2465/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шукачі комфорту". м.Ужгород,
до Приватного підприємства "Харківспецпостач", м.Харків,
про стягнення 3000000,00 грн,
за участю представників:

позивача - Тоцької К.М. (ордер серія ХВ № 51700010 від 13.09.2019);

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтінвестгруп Плюс", м.Київ, 05.08.2019 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Харківспецпостач", м.Харків, про стягнення частини заборгованості за Генеральним договором на поставку нафтопродуктів № 1 від 02.04.2018 в розмірі 3000000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення п. 4.10 Договору, було не в повному обсязі оплачено товар, поставлений йому позивачем у період з 03.04.2018 по 01.11.2018, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 11485479,53 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.08.2019 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі №922/2465/19 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 21.08.2019, відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі та зазначив, що ПП "Харківспецпостав" на даний час не має можливості погасити заборгованість за товар. Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем подано до суду лист, в якому зазначено, що згідно з відомостями, які розміщені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 15.08.2019 та 16.08.2019 позивачем було змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Шукачі комфорту" та місцезнаходження на - 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 25, у зв`язку з чим відзив на позовну заяву було направлено відповідачем на нову адресу позивача.

27.09.2019 позивачем було подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на підтвердження зміни назви, адреси, засновників та директора товариства. У клопотанні позивач просив надсилати поштову кореспонденцію на нову адресу позивача: 88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Швабська, буд. 25.

Докази на підтвердження зміни найменування та місцезнаходження позивача були долучені судом до матеріалів справи; розгляд справи продовжено з урахуванням вказаних змін.

Також 27.09.2019 позивачем було подано клопотання про поновлення строку для подання до суду копій наступних доказів: видаткової накладної № 3 від 05.04.2018, специфікації № 3, товаро-транспортної накладної; видаткової накладної № 8 від 18.04.2018, специфікації № 7, товаро-транспортної накладної; видаткової накладної № 30 від 24.05.2018, специфікації № 27, товаро-транспортної накладної; видаткової накладної № 33 від 30.05.2018, специфікації № 29, товаро-транспортної накладної; видаткової накладної № 44 від 26.06.2018, специфікації № 40, товаро-транспортної накладної; видаткової накладної № 63 від 16.08.2018, специфікації № 54, товаро-транспортної накладної; видаткової накладної № 66 від 20.08.2018, специфікації № 56, товаро-транспортної накладної; видаткової накладної № 85 від 26.08.2018, специфікації № 57, товаро-транспортної накладної.

Приписами ст. 42 ГПК України встановлено, що учасники справи мають право, зокрема, подавати докази, заяви, клопотання, надавати пояснення суду, свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду.

За змістом ч. 2 ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч. 8 ст. 80 ГПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання доказів позивач посилається на проведення перемовин щодо умов відступлення корпоративних прав після зміни найменування та місцезнаходження позивача та проведення аналізу фінансової діяльності товариства з наданням всіх необхідних документів за новою адресою у м.Ужгород, що призвело до неможливості швидкого та своєчасного надання первинної документації, яка підтверджує викладені у позовній заяві обставини.

Вищевказані причини пропуску процесуального строку були визнані судом поважними, у зв`язку з чим строк для подання доказів було поновлено; надані позивачем докази долучені до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 01.10.2019, представник позивача виклав зміст позовних вимог та зазначив, що позивач підтримує позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився; про причину неявки суд не повідомив; про час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника відповідача на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, враховуючи, що відповідач у відзиві на позовну заяву визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за можливе ухвалити рішення у цій справі в даному судовому засіданні за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, згідно ст. 202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

02.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтоінвестгруп Плюс" (позивач) та Приватним підприємством "Харківспецпостач" (відповідач) було укладено Генеральний договір № 1 на поставку нафтопродуктів.

Відповідно до п. 1.1 Договору, позивач, як постачальник, зобов`язався у відповідності із замовленням передавати у власність відповідачу, як покупцю, нафтопродукти в асортименті (далі по тексту - товар), а відповідач, як покупець, зобов`язався приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на у мовах даного Договору.

З пояснень позивача вбачається, що на виконання умов даного Договору у період з 03.04.2018 по 01.11.2018 включно, ним було передано у власність відповідачу, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 23053089,74 грн, на підтвердження чого позивачем надано двостороннє підписані акти звірки взаємних розрахунків від 31.12.2018 та від 30.06.2019.

Пунктом 4.1 Договору сторони визначили, що ціна на товар договірна в залежності від кон`юнктури та цін на ринку нафтопродуктів.

Згідно з п. 4.2 Договору, підставою для оплати являється рахунок, виставлений постачальником. При систематичному проведенні господарських операцій між сторонами підставою для передплати може бути Договір.

У п. 4.7 Договору визначено, що оплата товару здійснюється покупцем, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. В платіжних дорученнях про перерахування коштів обов`язково вказують номер та дату Договору, номер рахунку найменування товару, за який проводиться оплата.

Відповідно до п. 4.10 Договору, остаточний розрахунок проводиться покупцем або постачальником при переборі або недоборі товару у відповідності до наявних грошових коштів на п/р постачальника по домовленості сторін, але не рідше, чим один раз у квартал станом на останній робочий день поточного кварталу. Повернення коштів покупцю чи доплата постачальнику проводиться не пізніше, чим через 3 (три) дні після проведення звірки.

Оскільки остання поставка відбулась 01.11.2018, що підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів № 181101-1 від 01.11.2018, видатковою накладною № 120 від 01.11.2018, а також актом звірки від 02:07.2019, враховуючи положення п. 4.10 Договору, останній день розрахунку відповідача за Договором - останній день поточного кварталу, тобто 31.12.2018.

Відповідно до п. 5.1 Договору, даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018, але в будь-якому разі - до повного виконання умов та зобов`язань сторін по п. 1.1 даного Договору в частині розрахунку за товар зі сторони покупця.

Як зазначено у позовній заяві, на підставі Актів звірки взаємних розрахунків від 02.07.2019 та від 07.06.2019 між ПП "Харківспецпостач" та ТОВ "Нафтінвестгруп Плюс" за Договором № 1 від 02.04.2018 відповідачем було частково оплачено товар на суму 11567610,21 грн. Отже, заборгованість за Договором становить 11485479,53 грн.

В обґрунтування позовних вимог до матеріалів справи позивачем надано копії наступних первинних бухгалтерських документів, які підтверджують поставку відповідачу товару на загальну суму 3000110,04 грн, а саме: видаткової накладної №3 від 05.04.2018, специфікації № 3, товаро-транспортної накладної; видаткової накладної № 8 від 18.04.2018, специфікації № 7, товаро-транспортної накладної; видаткової накладної № 30 від 24.05.2018, специфікації № 27, товаро-транспортної накладної; видаткової накладної № 33 від 30.05.2018, специфікації № 29, товаро-транспортної накладної; видаткової накладної № 44 від 26.06.2018, специфікації №40, товаро-транспортної накладної; видаткової накладної № 63 від 16.08.2018, специфікації №54, товаро-транспортної накладної; видаткової накладної № 66 від 20.08.2018, специфікації № 56, товаро-транспортної накладної; видаткової накладної № 85 від 26.08.2018, специфікації № 57, товаро-транспортної накладної.

15.04.2019 позивачем було вручено відповідачу лист-вимогу (вих. № 15/04-01 від 15.04.2019) про сплату заборгованості. Однак, відповідач відповіді на лист-вимогу позивачу не надав, грошові кошти не сплатив.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, приймаючи рішення у даній справі, суд враховує зміну найменування та місцезнаходження позивача ().

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шукачі комфорту" про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 3000000,00 грн є обґрунтованими, такими, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Харківспецпостач" (61003, м. Харків, пров. Троїцький, буд. 9В; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шукачі комфорту" (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Швабська, буд. 25; ) - суму боргу за Генеральним договором № 1 на поставку нафтопродуктів від 02.04.2018 в розмірі 3000000,00 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 45000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "02" жовтня 2019 р.

Суддя Н.М. Кухар