ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/344/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ

на рішення Господарського суду Херсонської області від 11.06.2019 р.

по справі № 923/344/19

за позовом Державного підприємства Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ

до Державного підприємства Скадовський морський торговельний порт м. Скадовськ

про стягнення 572 996,84 грн.

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_1

час та місце ухвалення рішення: 11.06.2019 р., м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ на рішення Господарського суду Херсонської області від 11.06.2019 р. по справі № 923/344/19 та призначено її до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга Державного підприємства Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

В травні 2019 р. Державне підприємство Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Державного підприємства Скадовський морський торговельний порт м. Скадовськ про стягнення 572 996,84 грн., з яких:

- 500 000 грн. основний борг;

- 12 092,73 грн. інфляційні втрати;

- 56 219,18 грн. пеня;

- 4 684,93 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушення відповідачем умов договору поворотної фінансової допомоги (позики) від 29.12.2014 р. № 84/12-14 в частині повернення у встановлений договором строк, позики в сумі 500 000 грн.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 11.06.2019 р. позов Державного підприємства Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства Скадовський морський торговельний порт м. Скадовськ основний борг в сумі 500 000 грн., інфляційні втрати в сумі 12 092,73 грн., 3 % річних в сумі 4 684,93 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі - 56 219,18 грн., місцевий господарський суд послався на те, що сторонами договору від 29.12.2014 р. № 84/12-14 визначені лише деякі складові частини нарахування пені, а саме період можливого нарахування та коефіцієнт нарахування, проте з договору позики не вбачається від якої суми необхідно обраховувати подвійну облікову ставку НБУ, яка є складовою частиною розрахунку пені.

Не погодившись з наведеним рішенням в частині незадоволених позовних вимог, Державне підприємство Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ оскаржило його до Південно-західного апеляційного господарського суду.

В поданій апеляційній скарзі позивач посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, Державне підприємство Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ зазначає, що місцевим господарським судом не в повному обсязі досліджено матеріали справи, що призвело до ухвалення неправильного рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2014 р. між Державним підприємством Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ (позикодавець) та Державним підприємством Скадовський морський торговельний порт м. Скадовськ (позичальник) укладено договір поворотної фінансової допомоги (позики) № 84/12-14.

Відповідно до п. 1.1 договору позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу(позику), а позичальник зобовязується повернути її позикодавцю у порядку та на умовах, встановлених цим договором.

Згідно з п. 2.2 договору загальна сума поворотної фінансової допомоги (позики) за договором встановлюється в національній валюті України гривнах і за цим договором становить 500 000 грн.

За приписами п. 4.1 договору повернення суми поворотної фінансової допомоги (позики) може бути проведено як частинами, так і повністю.

Загальна сума повернення поворотної фінансової допомоги (позики), наданої позичальнику на умовах цього договору, підлягає поверненню позикодавцю у строк до 31.12.2018 р. в повному обсязі (з урахуванням додаткової угоди від 22.12.2017 р.).

Відповідно до п. 5.2 договору у випадку несвоєчасного повернення поворотної фінансової допомоги позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пені, за кожний день прострочення.

За умовами п. 8.1 договору цей договір набуває чинності з моменту надання позикодавцем суми поворотної фінансової допомоги (позики) позичальнику та діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань за договором.

На виконання умов договору від 29.12.2014 р. № 84/12-14 Державним підприємством Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ надано Державному підприємству Скадовський морський торговельний порт м. Скадовськ позику в сумі 500 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 29.12.2014 р. № 3210.

У звязку з порушенням відповідачем вимог п. 4.1 договору від 29.12.2014 р. № 84/12-14, в частині своєчасного повернення суми позики, позивачем нараховано Державному підприємству Скадовський морський торговельний порт м. Скадовсь інфляційні втрати в сумі - 12 092,73 грн., пеню в сумі - 56 219,18 грн. та 3 % річних в сумі - 4 684,93 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами статей 6, 627, 628 та 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу вимог ст. 610, ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

За приписами ч. 5 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.1 договору від 29.12.2014 р. № 84/12-14 загальна сума повернення поворотної фінансової допомоги (позики), наданої позичальнику на умовах цього договору, підлягає поверненню позикодавцю у строк до 31.12.2018 р. в повному обсязі (з урахуванням додаткової угоди від 22.12.2017 р.).

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як зазначалося вище, факт надання Державним підприємством Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ відповідачу позики в сумі 500 000 грн., підтверджується платіжним дорученням від 29.12.2014 р. № 3210.

При цьому, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують повернення Державним підприємством Скадовський морський торговельний порт м. Скадовськ цих грошових коштів в строк, визначений умовами договору від 29.12.2014 р. № 84/12-14.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо стягнення з Державного підприємства Скадовський морський торговельний порт м. Скадовськ заборгованості в сумі 500 000 грн., інфляційних втрат в сумі - 12 092,73 грн., та 3 % річних в сумі - 4 684,93 грн.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо відмови у стягненні з відповідача пені в сумі - 56 219,18 грн., з огляду на наступне.

За умовами п. 5.2 договору від 29.12.2014 р. № 84/12-14 у випадку несвоєчасного повернення поворотної фінансової допомоги позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пені, за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.п. 14.1.257 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами та є обовязковою до повернення.

Крім того, приписами ст. 1046 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Таким чином, з договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 29.12.2014 р. № 84/12-14 вбачається, що сторонами передбачені усі складові частини для нарахування пені, а саме:

- строк;

- ставка;

- сума.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що Державним підприємством Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ обґрунтовано здійснено нарахування Державному підприємству Скадовський морський торговельний порт м. Скадовськ пені в сумі 56 219,18 грн.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або не правильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Херсонської області від 11.06.2019 р. по справі № 923/344/19 підлягає частковому скасуванню, а позовні вимоги Державного підприємства Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ в частині стягнення з відповідача пені в сумі 56 219,18 грн. задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та апеляційний перегляд справи, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 272 282 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 11.06.2019 р. по справі № 923/344/19 скасувати частково.

Позов Державного підприємства Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України м. Київ задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства Скадовський морський торговельний порт (75700, Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Манубінська, 2, код 01125703, відомості про рахунки відсутні) на користь Державного підприємства Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 10, відомості про рахунки відсутні) пеню в сумі 56 219,18 грн.

Стягнути з Державного підприємства Скадовський морський торговельний порт (75700, Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Манубінська, 2, код 01125703, відомості про рахунки відсутні) на користь Державного підприємства Класифікаційне підприємство Регістр судноплавства України (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 10, відомості про рахунки відсутні) судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судом першої інстанції в сумі 843,29 грн. та за апеляційний перегляд справи в сумі 12 892,45 грн.

Доручити Господарському суд Херсонської області видати накази, оформленні відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та на умовах, передбачених ГПК України.

Головуючий суддя: Л. В. Лавриненко

Судді: О.Ю. Аленін

ОСОБА_2