СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"30" вересня 2019 р. справа №917/300/19

Східний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого, судді-доповідача: Попкова Д.О.
розглянувши апеляційну скаргу Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, м. Лубни Полтавської області в інтересах держави в особі: Засульської об`єднаної територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, с. Засулля Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава та Державної архітектурно-будівельної інспекції України, м. Київ
на рішення господарського суду Полтавської області
ухваленого 14.05.2019р. (повний текст підписано 24.05.2019р.)
у справі №917/300/19 (суддя Іванко Л.А.)
за позовом Дочірнього підприємства «Нафком-Агро», м. Київ
до Засульської об`єднаної територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, с. Засулля Полтавської області
про визнання права власності на майно за набувальною давністю

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 14.05.2019р. (повний текст підписано 24.05.2019р.) у справі №917/300/19 позовні вимоги Дочірнього підприємства «Нафком-Агро», м. Київ до Засульської об`єднаної територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, с. Засулля Полтавської області про визнання права власності на майно за набувальною давністю задоволені в повному обсязі.

Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, м. Лубни Полтавської області, не погодившись з вказаним рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою в інтересах держави в особі: Засульської об`єднаної територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, с. Засулля Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава та Державної архітектурно-будівельної інспекції України, м. Київ, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що прокуратура участі під час розгляду справи в місцевому суді не приймала, тоді як наявність підстав для застосування представницьких повноважень була встановлена після ознайомлення прокуратурою 20.08.2019р. з матеріалами справи у Господарському суді Полтавської області, про що є відмітка у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу справи від 24.09.2019р. в порядку ст.32 Господарського процесуального кодексу України головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду цієї апеляційної скарги визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами колегії є Пелипенко Н.М. та Стойка О.В.

Розглянувши апеляційну скаргу Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі: Засульської об`єднаної територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.05.2019р. у справі №917/300/19 в контексті дотримання вимог ст.258 чинного Господарського процесуального кодексу України щодо форми і змісту такої скарги та строків подання апеляційної скарги, передбачених ст.256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд зазначає наступне:

Відповідно до п.9 ч.2 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до елементів апеляційної скарги відноситься і перелік документів, що до неї додаються, тоді як ч.3 означеної статті до їх обов`язкового числа відноситься, зокрема, докази оплати судового збору.

Згідно з приписами ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду - становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а отже судовий збір в розглядуваній справі становить 3686,57грн. (2457,71грн. (сума, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) х 150%).

Між тим, доказів сплати судового збору Скаржником до апеляційної скарги не надано, як і відсутні будь-які клопотання з цього приводу.

Окрім того, беручи до уваги статус суб`єкту, який ініціював звернення з апеляційною скаргою (прокурора) до суду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Згідно з приписами ч.4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.174 цього Кодексу.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Своєю чергою, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019р. у справі №587/430/16-ц зазначила, що оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Так, ч.4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України, ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає право прокурора здійснювати представництво інтересів держави у випадку їх порушення чи загрози порушення, якщо (1) захист цих інтересів не здійснюється або неналежним чином здійснюється відповідним суб`єктом владних повноважень, а також (2) у випадку відсутності такого суб`єкту владних повноважень. Наявність таких підстав повинна бути обґрунтована прокурором у суді.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі прокурор визначив три суб`єкти владних повноважень - Засульську об`єднану територіальну громаду в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області та Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, уповноважених здійснювати функції держави в розглядуваних правовідносинах, то в означеному випадку мова йде про (1) вид підстав для представництва.

За текстом апеляційної скарги прокурор зазначає, що тільки орган прокуратури має процесуальну можливість оскаржувати рішення Господарського суду Полтавської області, проте, один із суб`єктів владних повноважень, який здійснює функції держави та в інтересах якого подана апеляційна скарга - Засульська сільська рада Лубенського району Полтавської області, є Відповідачем у справі та в силу приписів ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України має безпосереднє право на апеляційне оскарження, яке може бути реалізовано в межах строку на оскарження, який для Засульської сільської ради, з урахування дати отримання повного тексу рішення 31.05.2019р. (а.с.169) та можливості безумовного поновлення в порядку п.1 ч.2 ст.256 Господарського процесуального кодексу України, сплив 20.06.2019р. Обізнаність прокурора про існування такого рішення не впливає на строки його оскарження учасниками справи, у тому числі й зі сторони Відповідача.

Не дивлячись на безпосередню обізнаність Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області як сторони в означеній справі про наявність рішення Господарського суду Полтавської області від 14.05.2019р., прокурором не надано ніяких доказів, які могли бути підставою для висновку суду про нездійснення або неналежне здійснення Відповідачем захисту інтересів держави, які відносяться до його компетенції в спірних правовідносинах зокрема, до апеляційної скарги не надано ніяких документів, які свідчать про розгляд у встановленому порядку питання про залучення до відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків через неподання апеляційної скарги зі сторони вказаної сільської ради.

Окрім того, ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачає й право осіб, які не приймали участі в розгляді справи, звернутися з апеляційною скаргою в разі, коли суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки. Таким чином, твердження прокурора, що він є єдиним уповноваженим органом подавати апеляційну скаргу в інтересах вказаних ним державних органів не відповідає приписам господарського процесуального законодавства.

При цьому, твердження прокурора про те, що оскаржуване рішення суду зачіпає права, інтереси та (або) обов`язки Держгеокадастру у Полтавській області засноване на тезі про те, що спірні споруди знаходяться на земельній ділянці сільськогосподарського призначення державної форми власності, проте ніяких доказів цього до апеляційної скарги подано не було, а лист Засульської сільської ради №02-45/3004 від 15.07.2019р. взагалі вказує, що землі під цими об`єктами належать до земель колективної форми власності. Своєю чергою, зазначення в якості зацікавленого державного органу Державну архітектурно-будівельну інспекцію України обґрунтоване твердженням про вирішення судом питання, яке стосується повноважень останньої в прийнятті до експлуатації завершених будівельних об`єктів. Між тим, оскаржуваним рішенням суду встановлена набуття за набувальною давністю права на певні вже існуючі споруди, а не питання введення їх в експлуатацію.

Таким чином, прокурор не надав не тільки підтвердження підстав вважати, що і Держгеокадастр у Полтавській області, і Державна архітектурно-будівельна інспекція України є тими суб`єктами владних повноважень, які реалізують інтереси держави в розглядуваних правовідносинах, але й не довів неналежного здійснення ними таких повноважень як підстав для реалізації субсидіарної функції представництва. Більш того, ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» вимагає виконання прокурором попереднього (до звернення до суду) повідомлення державного органу про на намір такого звернення. Між тим, до апеляційної скарги надані листи, адресовані Держгеокадастру у Полтавській області та Державній архітектурно-будівельній інспекції України, датовані 06.09.2019р., без доказів їх відправлення останнім раніше, ніж здійснення відправлення апеляційної скарги та долучення цих листів в якості додатків до апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч.2 ст.256 Господарського процесуального кодексу України). У ч.3 означеної статті також встановлено, що строк на апеляційне оскарження може бути поновлений судом в разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.261 цього Кодексу.

Розглянувши клопотанням прокуратури про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції зазначає:

В якості підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, який сплив 13.06.2019р., прокурор зазначає про те, що він не був учасником судового процесу в суді першої інстанції та дізнався про рішення суду з Єдиного державного реєстру судових рішень, тоді як з матеріалами справи ознайомився лише 20.08.2019р., звернувся з апеляційною скаргою 09.09.2019р. тобто на двадцятий день після такого ознайомлення. Проте, така підстава для безумовного поновлення строку на апеляційне оскарження, як звернення з апеляційною скаргою в межах двадцятиденного строку з моменту отримання повного тексту судового рішення ч.2 ст.256 Господарського процесуального кодексу України передбачена для учасника справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення. Між тим, прокурор учасником справи не являється, а не дивлячись на те, що з клопотання про ознайомлення з матеріалами справи прокурор звернувся листом, датованим 02.08.2019р. (а.с.171) тобто мінімум з цієї дати він був обізнаний про існування рішення Господарського суду Полтавської області від 14.05.2019р. у справі №917/300/19, ознайомився з такою справою тільки 20.08.2019р., тоді як поважних причин зволікання з таким ознайомленням наведено за змістом клопотання на поновлення строку на апеляційне оскарження/апеляційної скарги не було, враховуючи також, що дозвіл на ознайомлення згідно резолюції судді на клопотанні поставлений ще 08.08.2019р. Більш того, судова колегія враховує, що ознайомившись з матеріалами справи 20.08.2019р. прокурор не обґрунтував наявності поважних причин, які зумовили необхідність зволікання зі зверненням з апеляційною скаргою до 09.09.2019р., при цьому, із доданих до апеляційної скарги листів вбачається, що вже в червні 2019р. прокурор здійснив в порядку абз.4 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» збір необхідної інформації від суб`єктів владних повноважень для встановлення наявності підстав представництва інтересів держави.

Викладені вище обставини відповідно до ч.4 ст.53, ч.ч.2, 3 ст.260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст.174 Господарського процесуального кодексу України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення Скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Відповідно до ч.6 ст.260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішує суддя-доповідач, визначений в порядку ч.1 означеної статті.

Керуючись ст.ст.53, 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, м. Лубни Полтавської області в інтересах держави в особі: Засульської об`єднаної територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, с. Засулля Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава та Державної архітектурно-будівельної інспекції України, м. Київ на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.05.2019р. у справі №917/300/19 залишити без руху.

2. Запропонувати Першому заступнику керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, м. Лубни Полтавської області усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме:

- надати обґрунтування, в чому полягає порушення інтересів держави в контексті компетенції визначених суб`єктів владних повноважень, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора з наданням іх підтверджуючих доказів шляхом подання письмової заяви з доказами надсилання іншим учасникам справи;

- вказати Східному апеляційному господарському суду інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 14.05.2019р. у справі №917/300/19 з наданням відповідними підтверджуючими доказами існування відповідних обставин, які перешкодили своєчасному поданню апеляційної скарги шляхом надання відповідної письмової заяви з доказами надсилання іншим учасникам справи;

- сплатити судовий збір в розмірі 3686,57грн. шляхом надання до Східного апеляційного господарського суду оригіналу платіжного документу про сплату судового збору за реквізитами, що діятимуть з 01.10.2019р.: отримувач: УК м.Харкові/м.Харків/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ): 37999649, рахунок отримувача: UA6082001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

3. Роз`яснити Першому заступнику керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, м. Лубни Полтавської області, що не усунення вказаних недоліків в установлений строк має наслідком повернення заяви без розгляду/відмову у відкритті апеляційного провадження.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков