ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Справа № 16/5007/26/12

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Дужич С.П. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Полюхович І.Г.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - ліквідатор Кузнець М.О. - в режимі відеоконференції;

органу ДВС - Кошман Л.А. - в режимі відеоконференції;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 07 серпня 2019 року (повний текст складено 09.09.2019) у справі №16/5007/26/12 (суддя Вельмакіна Т.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі Обласного відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Житомир

до Приватного підприємства "Мебельна фірма "АНТ-Дереволад" в особі ліквідаційної комісії або ліквідатора

про стягнення 419869,62 грн. (скарга на дії ДВС)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 07 серпня 2019 року у справі №16/5007/26/12 скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на дії державного виконавця Новоград - Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області Пальцевої Я.П. від 04.07.2019 задоволено. Визнано незаконним повідомлення старшого державного виконавця Новоград - Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області Пальцевої Я.П. від 04.07.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Зобов`язано старшого державного виконавця Новоград - Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області Пальцеву Я.П. відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області №16/5007/26/12 від 07.06.2012 (дублікат).

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Житомирської області від 07.08.2019 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні скарги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відмовити в повному обсязі.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права.

ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Крім того, просить розгляд апеляційної скарги здійснювати без участі його представника.

Безпосередньо в судовому засіданні представник Новоград - Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області повністю підтримав вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Ліквідатор ПП "Мебельна фірма "АНТ-Дереволад" безпосередньо в судовому засіданні підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги. При цьому, зазначив про часткове виконанння наказу Господарського суду Житомирської області №16/5007/26/12 від 07.06.2012, з огляду на що просив суд відкласти розгляд справи для можливості надання доказів даного виконання.

Колегія суддів, враховуючи строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду та зважаючи на те, що всі учасники провадження у справі були завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а відповідно ліквідатор ПП "Мебельна фірма "АНТ-Дереволад" мав можливість надати письмові пояснення суду апеляційної інстанції, в тому числі і докази виконання наказу, а також беручи до уваги те, що предметом розгляду у даній справі є наявність/відсутність порушення права стягувача на виконання судового рішення у справі №16/5007/26/12, тобто процесуальні питання, прийшла до висновку про відсутність правових підстав для відкладення розгляду скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників апелянта та відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.05.2012 у справі №16/5007/26/12 позов Публічного акціонерного товариства "Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку" в особі Обласного відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м.Житомир до Приватного підприємства "Мебельна фірма "АНТ-Дереволад" про стягнення 419869,62 грн задоволено.

Присуджено до стягнення з Приватного підприємства "Мебельна фірма "АНТ-Дереволад" на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку в особі Обласного відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Житомир 150810,27 грн. прострочених процентів за період з 19.08.09р. по 27.11.11р.; 6300,00 грн. простроченої комісійної винагороди за період з 19.08.09р. по 27.11.11р.; 25517,57 грн. 3% річних по простроченому кредиту за період з 25.07.08р. по 27.11.11р.; 95456,13 грн. інфляційних нарахувань з серпня 2008р. по жовтень 2011р.; 105258,67 грн. пені по простроченому кредиту за період з 19.08.09р. по 27.11.11р.; 34932,33 грн. пені по прострочених процентах за період з 19.08.09р. по 27.11.11р. та 1594,65 грн. пені по простроченій комісійній винагороді за період з 19.08.09р. по 27.11.11р. та 10006,89 грн. судового збору.

Заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку" в особі Обласного відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м.Житомир від 14.05.2012 № 39/977 про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нерухоме та рухоме майно, яке належить Приватному підприємству "Мебельна фірма "АНТ-Дереволад" на праві власності, яке було надане для забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору про відкриття кредитної лінії № 537 від 05.09.2007.

На виконання рішення суду видано відповідні накази № 16/5007/26/12 від 07.06.2012 та № 16/5007/26/12 від 16.07.2012.

31 липня 2019 року до Господарського суду Житомирської області від ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" надійшла скарга на дії державного виконавця Новоград - Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області, в якій стягувач просить визнати незаконним повідомлення старшого державного виконавця Новоград - Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області Пальцевої Я.П. від 04.07.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та зобов`язати старшого державного виконавця Новоград - Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області Пальцеву Я.П. відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області №16/5007/26/12 від 07.06.2012 (дублікат).

Дана скарга обгрунтована тим, що повідомленням старшого державного виконавця Новоград-Волинського МВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області від 04.07.2019 повернуто стягувачу без прийняття до виконання наказ Господарського суду Житомирської області від 07.06.2012 у зв`язку з тим, що вказаний наказ був переданий голові ліквідаційної комісії ОСОБА_1 , де і перебуває на виконанні по даний час. При цьому, заявник зазначає, що боржник на вимогу стягувача виконавчий документ останньому не повернув, що, на думку стягувача, унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Місцевий господарський суд, розглянувши вищевказану скаргу, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються дані вимоги, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.04.2019 у справі №16/5007/26/12 заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" №106/05-36 від 05.04.2019 про видачу дубліката виконавчого документа задоволено.

Видано дублікат наказу Господарського суду Житомирської області від 07.06.2012 у справі №16/5007/26/12 про стягнення з Приватного підприємства "Мебельна фірма "АНТ-Дереволад", 11762, с.Ярунь Новоград - Волинського району Житомирської області, вул.Леніна 36-а, ідентифікаційний код 31881744: на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку (м.Київ) в особі Обласного відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Житомир, 10014, м.Житомир, бульвар Новий 5, ідентифікаційний код 00039002 - 150810,27 грн. прострочених процентів за період з 19.08.09р. по 27.11.11р.; 6300,00 грн. простроченої комісійної винагороди за період з 19.08.09р. по 27.11.11р.; 25517,57 грн. 3% річних по простроченому кредиту за період з 25.07.08р. по 27.11.11р.; 95456,13 грн. інфляційних нарахувань з серпня 2008р. по жовтень 2011р.; 105258,67 грн. пені по простроченому кредиту за період з 19.08.09р. по 27.11.11р.; 34932,33 грн. пені по прострочених процентах за період з 19.08.09р. по 27.11.11р. та 1594,65 грн. пені по простроченій комісійній винагороді за період з 19.08.09р. по 27.11.11р. та 10006,89 грн. судового збору.

При винесенні вказаної ухвали судом було встановлено наступне.

27.09.2011 боржником було прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності підприємства, що підтверджується інформаційною довідкою з ЄДР та витягом з ЄДРЮОФОП від 10.11.2011.

06.10.2011 в офіційному спеціалізованому друкованому засобі масової інформації "Бюлетень державної реєстрації" №192 (27) було опубліковано оголошення про ліквідацію Приватного підприємства "Мебельна фірма "АНТ-Дереволад", головою ліквідаційної комісії призначений ОСОБА_1 .

12.07.2012 постановою ВП №33348725 про відкриття виконавчого провадження, головним державним виконавцем відділу ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження №33348725 з примусового виконання наказу №16/5007/26/12 від 07.06.2012.

10.08.2012 ВДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий документ голові ліквідаційної комісії - Кузнецю Миколі Олександровичу для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення суду, про що свідчить лист ВДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції №20511 від 16.08.2012.

- 30.01.2019 Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до боржника з вимогою №106/06-10 про повернення виконавчого документа стягувачу. Однак, боржник відповіді на вказану вимогу не надав, виконавчий документ не повернув.

При розгляді заяви про видачу дублікату наказу №16/5007/26/12, судом було взято до уваги те, що статтею 67 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час прийняття постанови) передбачалося, що у разі злиття, приєднання, поділу, виділу, перетворення боржника - юридичної особи стягнення за виконавчими документами звертається на кошти та інше майно тієї юридичної особи, на яку відповідно до закону покладено відповідальність за зобов`язаннями боржника - юридичної особи. У разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі якщо виконавчий документ надіслано ліквідаційній комісії (ліквідатору), виконавче провадження підлягає закінченню в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п.7 ч. 1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії (або ліквідатору) у разі ліквідації боржника - юридичної особи.

Тобто, у разі ліквідації юридичної особи, виконавчий документ надсилається, відповідно до ч.2 ст.67 Закону України "Про виконавче провадження", ліквідаційній комісії (ліквідатору), а виконавче провадження підлягає закінченню на підставі ст.49 даного Закону. При цьому суд зазначив, що в даному випадку виконавчий документ не направляється відповідно до ч.2 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" до суду або іншого органу, адже він до закінчення виконавчого провадження, відповідно до ч. 2, 3 ст. 67 Закону України "Про виконавче провадження", повинен знаходитись в ліквідаційній комісії підприємства, яка здійснює ліквідацію суб`єкта господарювання та вирішує питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. Окрім того, в такому випадку органи державної виконавчої служби не проводять виконавчі дії стосовно боржника у зв`язку із перебуванням його в ліквідаційній процедурі.

Також господарським судом прийнято до уваги те, що ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дублікату наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Враховуючи що рішення Господарського суду Житомирської області від 21.05.2012 у справі №16/5007/26/12 на примусове виконання якого був виданий наказ №16/5007/26/12 від 07.06.2012 на час розгляду заяви про видачу дублікату наказу не виконане, а в матеріалах справи відсутні докази його повернення стягувачу для пред`явлення його до виконання, в тому числі на звернення стягувача до боржника, суд дійшов висновку про наявність підстав, встановлених п.п. 19.4 Перехідних положень ГПК України для видачі дублікату наказу Господарського суду Житомирської області №16/5007/26/12 від 07.06.2012, з метою реалізації стягувачем права на його повторне пред`явлення до виконання.

Крім того, господарським судом прийнято до уваги, що стягувач у дозволений законом спосіб намагався спонукати боржника до виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 21.05.2012 у справі №16/5007/26/12. Зокрема, матеріалами справи підтверджується, що стягувач подав до Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області заяву про вчинення головою ліквідаційної комісії Приватного підприємства "Мебельна фірма "АНТ-Дереволад" кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000371 від 06.03.2017.

З огляду на викладене, при вирішенні питання видачі дублікату наказу Господарського суду Житомирської області від 07.06.2012 №16/5007/26/12, суд, керуючись Законом України "Про виконавче провадження" (від 02.06.2016 №1404-VIII) та п.19.4 Перехідних положень ГПК України, дійшов висновку, що строк пред`явлення до виконання даного наказу не сплинув, тому заява представника Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" №106/05-36 від 05.04.2019 про видачу дубліката виконавчого документа підлягає до задоволення.

Вищевказаний дублікат наказу видано судом, отримано стягувачем 12.04.2019 та пред`явлено ним до виконання до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.6 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.01.2012 №512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження").

Разом з тим, 04.07.2019 старшим державним виконавцем Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (т.2, а.с.8), у зв`язку з тим, що даний виконавчий документ, за п.7 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", був переданий голові ліквідаційної комісії ОСОБА_1 , де і перебуває на виконанні по даний час згідно заяви ліквідатора №196 від 03.07.2019 року.

Однак, такі дії державного виконавця колегія суддів вважає такими, що суперечить вимогам діючого законодавства, оскільки рішення Господарського суду Житомирської області від 21.05.2012 у справі №16/5007/26/12, на примусове виконання якого був виданий наказ №16/5007/26/12 від 07.06.2012, не виконане і на даний час. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази повернення вказаного наказу стягувачу для пред`явлення його до виконання, в тому числі на звернення стягувача до боржника.

Натомість факт втрати наказу встановлено ухвалою Господарського суду від 12.04.2019 у даній справі, що і слугувало підставою видачі його дублікату. Метою видачі дублікату наказу №16/5007/26/12 від 07.06.2012 зазначено забезпечення реалізації стягувачем права на повторне пред`явлення його до виконання.

Згідно ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В силу ст.75 ГПК України, за наявності обставин, встановлених рішенням суду, посилання державного виконавця у повідомленні від 04.07.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на заяву ліквідатора №196 від 03.07.2019 є безпідставним.

Також колегія суддів зазначає, що станом на час видачі дубліката наказу господарського суду та пред`явлення останнього до виконання діяла нова редакція закону України "Про виконавче провадження", норми якої не передбачають надсилання виконавчого документа ліквідатору для подальшого виконання.

Тобто, винесення старшим державним виконавцем Новоград - Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, порушує право стягувача на його повторне пред`явлення до виконання.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст.18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У справі "Сторін проти Об`єднаного Королівства Великої Британії", Європейський суд визначив, шо Конвенція як правовий акт, іцо забезпечує захист прав людини, передбачає, іцо її гарантії мають бути реальними та ефективними. Крім того, будь-яке тлумачення прав та свобод, шо гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої - забезпечення і розвиток ідеалів та цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції.

Відповідно до п. 40 рішення Європейського суду від 10.03.1997 "Горнсбі проти Греції" для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким еудом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні (рішення Суду у справі "Антонюк проти України" від 11.12.2008).

Право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 в справі "Півень проти України").

Невиконання державою винесеного на користь підприємства-заявника рішення становить порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Суду у справі "Силенок і Техносервіс-плюс проти України" від 09.12.2010).

Як зазначив Європейський суд у рішенні, ухваленому у справі "Горнсбі проти Греції", виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Відтак, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі "Шмалько проти України" (заява N60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити етаттю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19.03.1997 "Горнсбі проти Греції", п.40). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 07.06.2005 у справі "Фуклев проти України", п. 84).

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що повідомлення старшого державного виконавця Новоград - Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області Пальцевої Я.П. від 04.07.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання незаконним суперечить приписам чинного законодавства та порушує права стягувача у даній справі, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на дії державного виконавця Новоград - Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області Пальцевої Я.П. від 04.07.2019.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 07 серпня 2019 року у справі №16/5007/26/12 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №16/5007/26/12 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "07" жовтня 2019 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Тимошенко О.М.