ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"19" вересня 2019 р. Справа №914/2413/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Кишенюк Н.

за участю представників учасників процесу:

від позивача - Гачак І.О. - адвокат;

від відповідача Симканич В.В.-адвокат

від третьої особи 1 : не з`явився

від третьої особи 2: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця від імені якого діє Регіональна філія Львівська залізниця, м. Львів №НЮ-1354 від 18.06.2019

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 23.05.2019 (суддя Запотічняк О.Д. повний текст складено 11.06.2019, м Львів)

у справі №914/2413/18

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця від імені якого діє Регіональна філія Львівська залізниця, м. Львів

до відповідача Державного підприємства Старосамбірське лісомисливське господарство, м. Старий Самбір,

третя особа -1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Метрудтранс, Київ,

третя особа -2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Закарпатська митниця ДФС, м. Ужгород,

про стягнення 1 368 779, 56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулося від імені якого діє Регіональна філія Львівська залізниця, м. Львів до Господарського суду Львівської області з позовом до Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство» про стягнення 1 368 779, 56 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.05.2019 у справі №914/2413/18 (суддя Запотічняк О.Д.) у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» до Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство» про стягнення 1 368 779,56грн платежів за час затримки вагона відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 23.05.2019 у справі №914/2413/18 стягнено з Акціонерного товариства Українська залізниця від імені якого діє Регіональна філія Львівська залізниця на користь Державного підприємства Старосамбірське лісомисливське господарство 28 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення обгрунтоване тим, що беручи до уваги складність даної справи, ціну позову, характер спору та обсяг опрацьованого матеріалу для підготовки даного позову, враховуючи подані відповідачем докази щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оцінюючи пов`язаність цих витрат з розглядом справи, пропорційність, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони, суд дійшов до висновку про покладення на позивача понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 28 000,00грн.

АТ Українська залізниця від імені якого діє Регіональна філія Львівська залізниця подано апеляційну скаргу №НЮ-1354 від 18.06.2019, в якій просить додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 23.05.2019 у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог ДП Старосамбірське лісомисливське господарство, посилаючись на те, що розмір витрат відповідача не підтверджено умовами договору, інші документи, надані відповідачем не є розрахунковими та не є доповненням до договору опис виконаної правничої допомоги , наведений в акті від 10.05.2019 є завищеним за кількістю витраченого часу адвокатом та має неспівмірний розмір з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у договорі не встановлено погодинної оплати праці.

В судовому засіданні представники сторін виклали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Окрім того, судова колегія зазначає, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, 07.12.2018 року між Адвокатським об`єднанням «Парпан і Партнери» та Державним підприємством Старосамбірське лісомисливське господарство було укладено договір №07/12/18 про надання професійної правової допомоги за умовами якого обєднання взяло на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах передбачених договором, зокрема:

- надає клієнту консультаційні та адвокатські послуги щодо представництва та захисту інтересів Клієнта у взаємовідносинах з ПАТ «Українська залізниця» та її структурними підрозділами щодо оплати витрат залізниці за затримку перевезення вантажу у вагоні №96393145, відправка №545780;

- представляє клієнта в господарському суді Львівської області щодо взаємовідносин, вказаних в п.п. 1.2.1. цього договору, з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі, у тому числі з правом пред`явлення позову; має право підписувати та подавати документи, зокрема позови, відзиви, клопотання, відводи, заперечення, пояснення, докази, скарги та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі рішення та ухвали, а також їх копії; вчиняти інші дії в інтересах клієнта, не передбачені цим дДоговором.

Згідно виданого адвокатським об`єднанням ордеру від 03.01.2019 серії ЛВ №143154, на представництво інтересів Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство», було уповноважено адвоката Симканича В.В.

Повноваження Симканича В.В., як адвоката підтверджені копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1875/10 від 22.02.2001.

Як випливає з положення розділу 3 договору про надання професійної правничої допомоги, за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2 договору, клієнт сплачує об`єднанню гонорар у розмірі 28 000 (двадцять вісім тисяч) гривень в тому числі 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень впродовж трьох банківських днів з дня підписання договору та 14 000 (чотирнадцять тисячу гривень впродовж трьох банківських днів з дня винесення судом рішення.

Відповідачем долучено до матеріалів справи акт здачі-приймання наданої правової допомоги від 10.05.2019 №1, згідно якого адвокатським об`єднанням було надано відповідачу правову допомогу передбачену договором від 07.12.2018 №07/12/18, яка полягала в наступному:

- вивчення матеріалів позову та аналіз наявних у клієнта матеріалів та документів 4 години;

- проведення моніторингу судової практики Єдиного державного реєстру судових рішень на предмет винесення судами рішень в аналогічних справах-2 години;

- підготовка відзиву на позовну заяву - 3 години;

- підготовка та подача до суду заяв про залучення третіх осіб -1 година;

- підготовка та подача до суду пояснення по справі 2 години;

- участь представника у судових засіданнях 28.02.2019, 19.032019, 24.04.2019 та 08.05.2019.

Вартість наданої допомоги становить 28 000,00грн, що відповідає розміру гонорару визначеному в договорі.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Окрім того, в ході розгляду справи в суді першої інстанції, позивачем долучено до справи копії платіжного доручення від 11.01.2019 №6 та від 10.05.2019 №303 згідно яких Державним підприємством «Старосамбірське лісомисливське господарство» сплачено Адвокатському об`єднанню «Парпан і Партнери» кошти в сумі 28 000,00грн за договором №07/12/18.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, скаржником належними та допустимими доказами не обгрунтовано доводів наведених в апеляційній скарзі.

Не беруться посилання скаржника а в апеляційній скарзі на необгрунтованість судових витрат, оскільки доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката, скаржником не надано, а тому відсутні правові підстави для відмови повністю у стягненні з нього витрат відповідача на правову допомогу. Сторонами визначено гонорар у фіксованому розмірі, а відтак для його виплати не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Розмір гонорару сплаченого відповідачем адвокату, становить 2,04% ціни позову, що на думку суду відповідає критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України.

З огляду на викладене, беручи до уваги складність даної справи, ціну позову, характер спору та обсяг опрацьованого матеріалу для підготовки даного позову, враховуючи подані позивачем докази щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оцінюючи пов`язаність цих витрат з розглядом справи, пропорційність, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони, в їх сукупності прийшов до висновку про достатність доказів на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що додаткове рішення Господарського суду Львівської області у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 23.05.2019 у справі №914/2413/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2.Судові витрати покласти на скаржника

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.09.2019

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.