РІШЕННЯ

м. Київ

19.09.2019Справа № 910/10383/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні

справу 910/10383/18 за позовом

ОСОБА_1 , м. Рівне,

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІТАЛКАВА» (03148, м.Київ, Святошинський район, ВУЛИЦЯ ГНАТА ЮРИ, будинок 9, кімната 414, код 33788802) та

ОСОБА_2 , м. Київ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

ОСОБА_3 , м. Київ, і

ОСОБА_4 , с. Буча,

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та визнання недійсним рішення загальних зборів,

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_17 (ордер від 01.08.2018 серія РН-415),

від відповідачів та третіх осіб не з`явились,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.08.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - Позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Італкава» (далі - Товариство) про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 01.06.2017 та визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом від 01.06.2017 №1/2017.

ОСОБА_5 обґрунтовує позовні тим, що:

- загальні збори учасників Товариства від 01.06.2017 були проведені без присутності ОСОБА_1 та належного його повідомлення;

- позивач зазначає, що оскільки, його не було повідомлено про проведення загальних зборів учасників Товариства від 01.06.2017, де вирішувалося питання управління, зміни складу учасників та керівництва, то оспорюване рішення є недійсним та таким, що порушує його права;

- у зв`язку з тим, що рішення загальних зборів учасників Товариства від 01.06.2017 є недійсним, то як наслідок є підстави для визнання недійсним і договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 01.06.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/10383/18; постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження; залучено до участі третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ; підготовче засідання призначено на 18.09.2018.

У засіданні 18.09.2018 судом відхилено клопотання представник позивача про витребування доказів; з огляду на неявку представників відповідача та третіх осіб, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 відкладено підготовче засідання до 02.10.2018.

У підготовчому засіданні 02.10.2018 судом відібрані зразки підписів у ОСОБА_1 ; ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 зобов`язано Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Святошинської в місті Києві державної адміністрації (Відділ) витребувані докази; відкладено підготовче засідання до 25.10.2018.

08.10.2018 до суду надійшов лист від виконуючого обов`язки директора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) В.Путія із зазначенням місця реєстрації ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 і ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 .

22.10.2018 до суду надійшов лист від тимчасово виконуючого обов`язки директора Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України М.Гарника із зазначення місця проживання третьої особи ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_3 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2018 встановлено, що 18.10.2018 Відділ подав до суду реєстраційну справу Товариства; підготовче засідання призначене на 25.10.2018 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Курдельчука І.Д. на лікарняному; підготовче засідання призначено на 20.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 залучено до участі у даній справі ОСОБА_2 у якості співвідповідача; відкладено підготовче засідання на 04.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Рівненському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (Центр); на вирішення судового експерта поставлене питання «чи виконано підпис на договорі купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства від 01.06.2017 ОСОБА_13?».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 зупинено провадження у справі у зв`язку з призначенням господарським судом судової експертизи; 27.12.2018 матеріали справи були направлені до Центру для проведення судової експертизи.

24.01.2019 Господарський суд міста Києва ухвалою задоволено клопотання судового експерта М.Скрипника від 10.01.2019 №1.1-02/19 про надання додаткових матеріалів, необхідних для надання висновку.

26.06.2019 до суду надійшов лист заступника директора Центру від 28.02.2019 № 19/118-862е, до якого додано висновок експерта від 28.02.2019 № 1.1-02/19 та матеріали справи № 910/10383/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 поновлено провадження у справі № 910/10383/18; підготовче засідання призначено на 06.08.2019.

Ухвалою суду від 27.06.2019 у зв`язку із неявкою учасників справи підготовче засідання відкладено на 21.08.2019.

В підготовче засідання 21.08.2019 представники відповідачів і третіх осіб не з`явились; з`явився представник позивача, який просив закрити підготовче провадження і призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/10383/18 до судового розгляду по суті на 19.09.2019.

17.09.2019 до суду надійшла заява від гр. ОСОБА_7 про його залучення до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на боці відповідача.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Витяг), отриманий 18.09.2019 на запит суду, станом на 18.09.2019 одним із засновків юридичної особи ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІТАЛКАВА» є ОСОБА_8 , розмір його внеску до статутного фонду 1 498 000,00 грн.

У судове засідання 19.09.2019 року з`явився представник позивача; представники відповідачів та третіх осіб у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні суд поставив на оголошення клопотання гр. ОСОБА_7 про його залучення у якості третьої особи.

Представник позивача проти такого залучення заперечував; вказував на те, що процесуальна можливість для залучення третіх осіб у суду відсутня.

Так, вищевказана частка не є внеском, який належить чи належав у минулому учасникам даної справи, а є капіталом, який внесений заявником після відкриття провадження в даній справі і яким по суті збільшено загальний статутний фонд.

Судом враховано, що норми статті 50 Господарського процесуального кодексу України передбачають залучення третіх осіб до закінчення підготовчого провадження у справі, з урахуванням підстав для залучення та з посиланнями на можливі права чи обов`язки таких осіб.

Крім того, положення 51 статті Господарського процесуального кодексу України передбачають обов`язок сповістити третю особу про розгляд справи учасника процесу, у разі можливих юридичних наслідків для неї.

Враховуючи викладене, а також те, що зміни на які посилається заявник стались після відкриття провадження у справі, і які не можуть вплинути на його права та обов`язки як учасника Товариства, суд залишив вищевказану заяву ОСОБА_8 без задоволення.

Представник позивача у судовому засіданні 19.09.2019 оголосив вступне слово; позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Щодо належного повідомлення відповідачів та третіх осіб у справі, то слід вказати таке.

Належним чином завірені копії процесуальних документів суду були надіслані відповідачам Товариству і фізичній особі ОСОБА_9 та третім особам ОСОБА_10 і ОСОБА_18 на адреси, зазначені у позовній заяві, і які у свою чергу були підтвердженими Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІТАЛКАВА» і з державних органів-утримувачів інформації щодо місця реєстрації фізичних осіб.

Так вищевказане підтверджується матеріалами справи, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті ухвал суду та рекомендованими повідомленнями про повернення поштових відправлень, із зазначенням різних причин таких повернень.

При цьому, матеріали справи містять повідомлення про вручення ОСОБА_3 09.10.2018 ухвали Господарського суду міста Києва про відкладення підготовчого засідання від 02.10.2018 із відміткою про особисте одержання за підписом.

Положення статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлюють те, що якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (частина п`ята).

Щодо належного повідомлення про розгляд вказаної справи Товариства, то суд зазначає наступне.

25.07.2019 року до суду звернувся представник Товариства ОСОБА_12 із заявою про ознайомлення з матеріалами справи; до заяви додано належним чином завірена копія довіреності, виданої директором ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІТАЛКАВА» ОСОБА_14 23.07.2019; у матеріалах справи наявна відмітка про ознайомлення адвокат Сичовим О.О. 01.08.2019 з матеріалами справи.

У судовому засіданні, яке відбулось 21.08.2019 суд звернув увагу на те, що Товариство обізнане про підготовче засідання, оскільки в якості вільного слухача з`явилась гр. ОСОБА_12 , яка уповноважена товариством на представництво на підстав довіреності від 23.07.2019. Також судом зазначено, що адвокат Сичов Олексій Олександрович (посвідчення 4313/10 від 30.09.2010, ) як представник товариства на підставі ордера серії КС №412402 також не з`явився в підготовче засідання.

Ураховуючи викладене, судом встановлено, що матеріали справи містять докази того, що відповідачі та треті особи не отримали судову кореспонденцію, не вжили відповідних заходів щодо їх отримання. Таким чином, їхні дії свідчать про відмову отримати копію судових рішень, виданих та направлених судом.

Суд, заслухавши вступне слово представників учасників справи, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники учасників справи виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 12.03.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.11.2005 року державним реєстратором Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації зареєстровано юридичну особу ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІТАЛКАВА» із номером запису 1 005360.

Статутом Товариства, який затверджено Протоколом Загальних зборів Учасників 11.11.2005 та зареєстровано державним реєстратором 17.11.2005 визначено, що його учасниками є ОСОБА_3 із часткою 40% що становить 20 000,00 грн, ОСОБА_4 із часткою 20%, що становить 10 000,00 грн і ОСОБА_5 із часткою 40%, що становить 20 000,00 грн. Разом статутний капітал Товариства складає 50 000,00 грн.

01.06.2017 ОСОБА_13 (продавець) і гр. ОСОБА_2 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу, яким продавець передав належну йому частку в статутному капіталі Товариства у розмірі 280 000,00 грн, що складає 100% Стутатного капіталу, а покупець прийняв та сплатив за неї грошову суму у розмірі 1 000,00 грн.

Частинами 1-2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до статті 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статті 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої: - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; - особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; - правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Аналогічна правова позиція міститься у пункті 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено судом та не спростовано сторонами під час розгляду справи, ОСОБА_13 не було вчинено вільного волевиявлення на укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАЛКАВА» від 01.06.2017, укладеного з ОСОБА_2 щодо відступлення 100 % статутного капіталу частки позивача.

Обставини того, щодо відсутності волі позивача на вчинення спірного правочину також підтверджуються Висновком судового експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Скрипника М.М. від 28.02.2019 № 1.1-02/19 в примірнику Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства від 01.06.2017, де вказано що підпис виконаний не ОСОБА_13 , а іншою особою.

01.06.2017 Загальними зборами учасників (присутніми зазначено всіх його учасників і запрошену фізичну особу ОСОБА_14 ) ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІТАЛКАВА» прийнято рішення, оформлене протоколом №1/2017 (далі - Протокол), згідно якого:

- обрали головою зборів ОСОБА_15 , секретарем зборів - ОСОБА_4;

- погодили вихід зі складу учасників ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства та передачу його частки яка складає 40% вартістю 280 000,00 грн на користь ОСОБА_2 ;

- погодили вихід зі складу учасників ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства та передачу його частки яка складає 40% вартістю 280 000,00 грн на користь ОСОБА_2 ;

- погодили вихід зі складу учасників ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства та передачу його частки яка складає 20% вартістю 140 000,00 грн на користь ОСОБА_2 ;

- затвердили склад учасників Товариства, ОСОБА_2 увійшов до складу та набув частку у розмірі 100% Статутного капіталу вартістю 700 000,00 грн;

- звільнили з посади директора Товариства ОСОБА_4 з 01.06.2017 та призначено новим директором ОСОБА_14 з 02.06.2017.

Вищевказаний протокол від 01.06.2017 №1/2017 підписаний головою зборів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Згідно частин 1-3 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

За встановлених обставин недійсності договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАЛКАВА» від 01.06.2017, відсутності ОСОБА_1 на загальних зборах учасників товариства від 01.06.2017 та його волевиявлення на відчуженням його частки в статутному капіталі товариства на користь ОСОБА_2 , то прийняті на цих зборах рішення відповідно до вимог статті 98 Цивільного кодексу України слід також визнати недійсним.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача 2, визначеного єдиним набувачем права за недійсними правочином та рішенням, які порушили права позивача, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти солідарно на цього відповідача та юридичну особу, права участі в якій він безпідставно набув.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Італкава" та ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства від 01.06.2017 та визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом від 01.06.2017 №1/2017, задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства від 01.06.2017, укладений між ОСОБА_16 та ОСОБА_2

3.Визнати недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом від 01.06.2017 №1/2017 в частині погодження виходу зі складу учасників ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства та передачу його частки яка складає 40% вартістю 280 000,00 грн на користь ОСОБА_2 ;

.

4. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Італкава» та ОСОБА_2 3 524,00 грн судового збору та 900,48 грн витрат на оплату послуг експерта на користь ОСОБА_1 .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Д. Курдельчук