ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.10.2019 року м.Дніпро Справа № 908/1416/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів Широбокової Л.П., Кузнецової І.Л.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 Командування Повітряних Сил Збройних Сил України і Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка

на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.07.2019 (суддя Топчій О.А.) у справі № 908/1416/19

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, м. Вінниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка, м. Запоріжжя

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач - Військова частин НОМЕР_1 Командування Повітряних Сил Збройних Сил України звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка із позовом про стягнення пені за прострочення постачання товару за договором № 70/18 від 04.05.2018 в сумі 7470,40 грн за період з 02.07.2018 по 30.07.2018.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.07.2019 у справі № 908/1416/19 позов задоволено частково.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка на користь Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) пеню за прострочення постачання товару за договором від 04.05.2018 №70/18 в сумі 6 097,71 грн (шість тисяч дев`яносто сім гривень 71 коп.), судовий збір у розмірі 1 568,02 грн (одна тисяча п`ятсот шістдесят вісім гривень 02 коп.).

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Військова частина НОМЕР_1 Командування Повітряних Сил Збройних Сил України звернулася до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просила рішення Господарського суду Запорізької області від 02.07.2019 у справі № 908/1416/19 скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції неправильно дослідив та надав оцінку доказам у справі.

Зокрема, судом не вірно визначено дата поставки товару, і відповідно, кількість днів прострочення виконання зобов`язання, що вплинуло на розмір штрафу.

На думку апелянта, посилання суду на видаткову накладну постачальника від 27.07.2018 року, як підтвердження фактичної передачі товару є хибним, оскільки видаткова накладна є документом постачальника і не підтверджує, що товар поставлений до військової частини саме 27.07.2018 року.

В той же час, на думку апелянта, датою поставки необхідно враховувати 31 липня 2018 року, тобто, дату складання акту приймання-передачі, а тому термін постачання товару було порушено на 29 діб, а не на 25, як зазначив суд.

Також до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернувся і відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Промелектроніка, який просив рішення Господарського суду Запорізької області від 02.07.2019 у справі № 908/1416/19 скасувати повністю та відмовити у позові.

В обґрунтування своєї скарги, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Промелектроніка посилається на те, що позивач не здійснив свого обов`язку щодо відправлення повідомлення про готовність до виконання договору, а саме, письмового повідомлення про готовність прийняти товар, що виключає обов`язок з його поставки.

На думку відповідача, акт приймання продукції слугує доказом виконання обов`язку з поставки товару, з дати якого відраховується термін прострочення поставки, проте, оскільки цей акт складений невідповідною особою, копія акту та додатки не завірені належним чином, то означене свідчить про недоведеність моменту прострочення виконання зобов`язання з поставки.

Всі ці обставини, як вважають апелянти, є підставами для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення з урахуванням вимог кожної із сторін.

Відповідно до частин 1, 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В даному спорі ціна позову становить 7470,40 грн., що менше від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01.01.2019 ця сума дорівнює 192100 грн.), отже, справа в суді апеляційної інстанції підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.08.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Військової частини НОМЕР_1 Командування Повітряних Сил Збройних Сил України і Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.07.2019 (суддя Топчій О.А.) у справі № 908/1416/19, колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач); судді : Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.

Розгляд апеляційної скарги визначено провести відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 04.05.2018 між ВЧ НОМЕР_2 замовник та ТОВ Промелектроніка - постачальник укладено договір про закупівлю № 70/18, за умовами п. 1.2. якого постачальник зобов`язався поставити замовникові товар у кількості та у терміни, визначені у специфікації товару (додаток №1 до договору). Замовник зобов`язався прийняти та оплатити такий товар.

Пунктом 1.1. договору визначено найменування товару електронне обладнання (код зка ДК021:2015-31710000-6. Електронне обладнання: лот №9 прилади МИ-29Д).

В п. 1.4. договору сторони узгодили, що постачальник здійснює постачання товару за цим договором після відправлення замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) письмового повідомлення про готовність до виконання умов договору, яким замовник визначає обсяги закупівлі товару. У разі планування закупівлі за рахунок коштів спеціального фонду дане письмове повідомлення надається постачальнику замовником виключно після надходження коштів на рахунки замовника на вищезазначені цілі.

Відповідно до п. 3.1. сума цього договору становить 257 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 20% у розмірі 42 933,33 грн.

Сума договору та ціна товару можуть бути змінені за взаємною згодою сторін у випадках, передбачених чинним законодавством та цим договором (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору строк постачання товару: згідно зі специфікацією товару (додаток №1 до договору). Товар постачається силами (засобами) постачальника після відправлення замовником постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору. Замовник у повідомленні визначає обсяги поставки товару та конкретне місце постачання (вантажоотримувача замовника). Замовник може надавати повідомлення на поставку як повного обсягу товару, так і на партію товару.

За умовами п. 5.3. договору перехід права власності та ризиків на товар відбувається після розвантаження на склад та передачі його в розпорядження вантажоотримувача замовника. При передачі товару повинні бути оформлені (надані) наступні приймально-здавальні документи: видаткова накладна постачальника, яка виписується в чотирьох примірниках; акт приймання-передачі військового майна (додаток 22 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України згідно з наказом МО України від 17.08.2017 №440) в п`яти примірниках.

Пунктом 5.4. договору визначено, що датою виконання зобов`язань постачальника з постачання товару є дата затвердження замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) акту прийому поставленого товару (форма Додаток №3 до договору).

Замовник затверджує акт прийому поставленого товару (форма додаток №3 договору) при наявності акту приймання-передачі військового майна (додаток 22 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України згідно з наказом МО України від 17.08.2017 №440).

В п. 7.2. договору сторони узгодили, що за порушення строків (термінів) постачання товару або заміну його на якісний понад строки, зазначені в п. 2.2., 2.3., 5.1. договору, постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущено прострочення постачання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. У разі відмови від постачання товару сплачується штраф у розмірі 10% вартості непоставленого товару.

Відповідно до п. 10.1 цей договір набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами. Термін дії договору включно до 31 грудня 2018 року, а в частині гарантійних зобов`язань до повного їх виконання.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано.

Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Відповідно до специфікації (додаток №1 до договору), термін постачання товару включно до 01.07.2018 за письмовим повідомленням замовника.

Звертаючись до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка про стягнення пені за прострочення постачання товару за договором №70/18 від 04.05.2018 в сумі 7 470,40 грн., позивач Військова частина НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) посилався на неналежне виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної поставки товару за договором, що є підставою для стягнення пені згідно з умовами договору.

Задовольняючи позовні вимоги частково у сумі 6 097,71 грн., господарський суд першої інстанції виходив з того, що сторонами у специфікації визначено граничний термін поставки товару: включно до 01.07.2018р. за письмовим повідомленням замовника, проте, відповідач доказів поставки товару у термін, визначений сторонами у договорі, не надав, а тому позивач обґрунтовано нарахував пеню.

Разом з цим, суд першої інстанції здійснив перерахунок пені з огляду на 25 днів прострочення, а не 29, як розрахував позивач.

При цьому, суд зазначив, що з акту приймання-передачі №262 вбачається, що він був затверджений т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 підполковником ОСОБА_1 . Галінським 31.07.2018, однак фактична передача товару відбулась 27.07.2018, що підтверджується видатковою накладною №РН-0001319 від 27.07.2018, а тому період прострочки необхідно враховувати до відповідної дати.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За правилами ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

За приписами ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами у специфікації визначено граничний термін поставки товару: включно до 01.07.2018р. за письмовим повідомленням замовника.

Проте, відповідач, покладений на нього обов`язок щодо поставки товару у термін, визначений сторонами у договорі, як і доказів змінення сторонами граничного строку поставки, не надав.

З огляду на вищезазначене, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення відповідачем зобов`язання за договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 7.2. договору сторони узгодили, що за порушення строків (термінів) постачання товару або заміну його на якісний понад строки, зазначені в п. 2.2., 2.3., 5.1. договору, постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущено прострочення постачання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. У разі відмови від постачання товару сплачується штраф у розмірі 10% вартості непоставленого товару.

Оскільки відповідач поставив товар лише 27.07.2018 року, що вбачається з видаткової накладної, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що період прострочки виконання необхідно розраховувати з 02.07.2018 року по 26.07.2018 року ( 25 діб), а тому пеня, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 6 097,71 грн., а не 7470,40 грн., як вважає позивач, який здійснив розрахунок за 29 діб по 31.07.2018 року.

При цьому, доводи позивача, що дату поставки необхідно відраховувати з дати складання Акту приймання-передачі № 262, який замовником затверджено 31.07.2018, та який є підставою затвердження Акту прийому поставленого товару (абз. 2 п. 5.4. договору), є неспроможними, оскільки дата затвердження замовником акту прийому поставленого товару (форма додаток №3 до договору) - є моментом виконання зобов`язань постачальника з постачання товару, а не моментом поставки, який посвідчується видатковою накладною від 27.07.2018 року.

Колегія суддів зазначає, що Акт є внутрішнім документом Військової частини, затвердження якого залежить виключно від односторонніх дій позивача, а тому не може вважатися датою поставки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВГСУ від 02.08.2017 у справі №914/4417/15 за позовом ВЧ НОМЕР_1 до ДП Львівський радіо ремонтний завод про стягнення штрафу і пені.

Доводи апелянта - відповідача по справі ТОВ « Промелектроніка» про те, що нездійснення позивачем свого обов`язку щодо відправлення повідомлення про готовність до виконання договору, а саме, письмового повідомлення про готовність прийняти товар, виключає обов`язок з його поставки, і як наслідок, виключає прострочення виконання зобов`язання, є необгрунтованими.

Сторонами у специфікації визначено граничний термін поставки товару: включно до 01.07.2018р. за письмовим повідомленням замовника.

Тому, з урахуванням граничної дати, зазначої у специфікації, а також факту поставки товару відповідачем у місце поставки, яке визначено у повідомленні замовника (смт. Новоівницьке, Житомирська область, військова частина НОМЕР_3 ) і є відмінним від адреси Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України), свідчить про обізнаність відповідача щодо готовності замовника до виконання умов договору.

Доводи відповідача про складання акту приймання товару невідповідною особою, також є безпідставними.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 генерал-полковника ОСОБА_2 за вих. № 350/153/360/пс від 10.06.2019 військові частини НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 є структурними підрозділами (управліннями, відділами) військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України). Відповідно до наданих повноважень вказані вище військові частини (керівники структурних підрозділів Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) мають право здійснювати листування, готувати документи, виготовляти та завіряти копії документів, вчиняти інші дії необхідні для виконання завдань, покладених на військову частину НОМЕР_1 (оригінал довідки долучено до матеріалів справи).

Інші доводи апелянтів, є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

В силу приписів ст. 129 ГПК України витрати по оплаті судового збору за подання апеляційних скарг та витрат на правову допомогу відносяться на апелянтів.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 Командування Повітряних Сил Збройних Сил України і Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка заишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 02.07.2019 (суддя Топчій О.А.) у справі № 908/1416/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.10.2019року

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя І.Л.Кузнецова

Суддя Л.П.Широбокова