ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2123/19

За позовом: Приватного акціонерного товариства "КРАМАТОРСЬКИЙ ЗАВОД ВАЖКОГО ВЕРСТАТОБУДУВАННЯ" (вул. Олекси Тихого, 6, м. Краматорськ, 84306; )

до відповідача: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Ісак Д.П.

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Думбрава О.В. - довіреність № б/н від 12.09.2019р.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "КРАМАТОРСЬКИЙ ЗАВОД ВАЖКОГО ВЕРСТАТОБУДУВАННЯ" (далі - ПрАТ «КЗВВ»), звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення пені у розмірі 134 781 грн. 99 коп., 3% річних у розмірі 22 578 грн. 99 коп., інфляційних втрат у розмірі 104 519 грн. 10 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30 липня 2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/2123/19 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27 серпня 2019р. об 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.08.2019р. відкладено розгляд справи на 24.09.2019р. о 12:00 год. у зв`язку з неявкою представників сторін.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві, заяві про уточнення прохальної частини позовних вимог, що надійшла до суду 16.08.2019р. , відповіді на відзив.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 28.08.2019р. та запереченнях на відповідь на відзив, що надійшли до суду 24.09.2019р. Крім того, 24.09.2019р. відповідач надав до суду заяву про зменшення розміру штрафних санкцій.

Як зазначив позивач у справі, 20.08.2018р. між Приватним акціонерним товариством «КРАМАТОРСЬКИЙ ЗАВОД ВАЖКОГО ВЕРСТАТОБУДУВАННЯ» (Виконавець) та Публічним акціонерним товарис твом «Українська залізниця» особі регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Українська залізниця» (Замовник) (на підставі Постанови КМУ від 31.10.2018 року № 938 «Деякі питання акціонерного товариства «Українсь ка залізниця», змінено тип Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменовано його в Акціонерне товариство «Українська залізниця») було укладено договір № ОД/Т-18-796НЮ (далі - До говір).

Згідно п. 1.1. Договору Виконавець зобов`язується надати послуги з ремонту верстатного обладнання (ре монт колесотокарного верстату КЗВВ моделі 1836М.10ФЗ) в об`ємі, зазначеному додатками до договору (надалі - Послуги).

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018р., а в частині виконання обов`язків щодо розрахунків по договору - до закінчення місяця, наступного за місяцем, у якому закінчується строк реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН за операціями із цього договору (п.13.1 Договору).

Згідно п.6.2. Договору розрахунки за надані послуги здійснюються Замовником протягом 10 банківсь ких днів з дати отримання послуг, але не раніше дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по наданню послуг, які піддягають оплаті в Єдиному реєстрі податкових у встановлених чинним зако нодавством порядком строк.

Згідно з п. 6.3. Договору днем отримання послуг вважається день підписання актів здачі - приймання наданих послуг.

Позивач зазначив, що на виконання умов Договору він надав послуги загаль ною вартістю 1 969 200 грн , а Замовник прийняв їх без будь-яких зауважень , на підтве рдження чого був складений акт здачі-приймання наданих послуг від 24.12.2018 р. На підставі цього акту Виконавець надав Замовнику рахунок №358 від 24.12.2018р. З огляду на це, відповідач мав перерахувати на користь ПрАТ «КЗВВ» оплату за надані послуги в розмірі 1 969 200 грн у строк до 03.01.2019 р. включно.

Однак, як вказує позивач, Замовник не виконав п. 6.2. Договору та не оплатив надані послуги в установлений строк, тобто, порушив свої договірні зобов`язання.

Позивач зазначив, що згідно з п.п.9.1,9.2. Договору усі спори та розбіжності, які виникають між сторонами за цим Договором або у зв`язку із ним вирішуються шляхом переговорів. Усі суперечки між сторонами, з яких не було досягнуто згоди, розв`язуються у відповідності до законодавства України у судовому порядку з додержанням претензійного поряд ку.

За таких обставин, з метою досудового врегулювання спору , 12.04.2019р. ПрАТ «КЗВВ» на адресу відповідача було направлено претензію № 11/04/2019-3 від 11.04.2019 р. з вимогою опла тити залишок боргу за надані послуги. Як зазначив позивач, станом на момент подання позовної заяви відповідач розрахувався за надані послуги з порушенням стро ку у 189 днів, шляхом часткових поетапних зарахувань коштів в рахунок заборгованості, наступним чином: 26.04.2019р. - 1 084 600 грн ;12.06.2019р. - 442 300 грн; 01.07.2019р. - 221 150 грн ; 11.07.2019р. - 221 150 грн.

За таких обставин, у якості початку прострочення виконання грошового зобов`язання позивач визначає в наступні етапи: з 04.01.2019р. по 26.04.2019р. на суму боргу 1 969 200 грн ; з 27.04.2019р. по 12.06.2019р. від суми боргу 884 600 грн ; з 13.06.2019р. по 01.07.2019р.від суми боргу 442 300 грн ; з 02.07.2019р. по 11.07.2019р. від суми боргу 221 150 грн , на підтвердження чого надає Акт звіряння взаєморозрахунків за період з 01.01.2018р. по 11.07.2019р.

Позивач також зазначив, що згідно з п.8.7. Договору за прострочення оплати за надані послуги Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі об лікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. За таких обставин, у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані послуги, на підставі умов п.8.7 Договору, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 134 781 грн 99 коп.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач нарахував відповідачу за період з 04.01.2019р. по 11.07.2019р. 3% річних у розмірі 22 578 грн 99 коп. та інфляційні втрати у розмірі 104 519 грн 10 коп.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що за приписами ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Згідно ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом та договором. Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що, по-перше, позивач допустив помилки при розрахуванні пені та 3% річних, а саме: відповідно до п.6.2. Договору розрахунки за надані послуги здійснюються Замовником протягом 10 банківських днів з дати отримання послуг. В порушення даного пункту Договору позивач визначив дату початку прострочення виконання грошового зобов`язання - 04.01.2019р., що є порушенням умов Договору відповідно до офіційних вихідних та святкових днів в грудні 2018р. та в січні 2019р., а саме, позивач не взяв до уваги святкові дні: 25 грудня 2018р.; 1 січня 2019р. ; 7 січня 2019р. та вихідні дні: 30 грудня 2018р. (неділя); 31 грудня 2018 р.(понеділок, оскільки було перенесення робочого дня на суботу 29 грудня); 5 січня 2019 р. (субота); 6 січня 2019р. (неділя). Тому, на думку відповідача, в розрахунках пені та 3% річних позивачем не вірно зазначено загальну кількість днів порушення строку розрахунку за надані послуги, яка має бути зменшена на підставі вищенаведеного на 7 днів. Тобто, відповідач вважає, що пеня та 3% річних можуть бути розраховані з 11.01.2019р. по 11.07.2019р. за 182 дні прострочення платежу відповідно до виконання грошового зобов`язання AT «Укрзалізниця», а саме: пеня в розмірі облікової ставки НБУ в період з 11.01.2019р. по 25.04.2019р. складає 101 966 грн. 79 коп. за 105 днів прострочення платежу і відповідно за загальний період з 11.01.2019р. по 11.07.2019р. пеня складає - 127 934 грн 21 коп.; 3% річних за 106 днів в період з 11.01.2019р. по 26.04.2019р. складає 17 156 грн 32коп. і відповідно за загальний період з 11.01.2019р. по 11.07.2019р. складає - 21 446 грн 02 коп.

По-друге, як зазначив відповідач, щодо суми судових витрат заявлених до відшкодування позивачем, відповідач просить суд врахувати вимогу співмірності розміру оплати послуг на професійну правничу допомогу з характером та складністю справи, обсягом виконаних юридичних робіт, оскільки, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 83 757 грн 36 коп. визначених позивачем не відповідають критерію розумної необхідності, є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача.

Крім того, відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій , нарахованих позивачем по справі №916/2123/19 на 50% до розміру 124 295 грн. 87 коп., посилаючись на положення ст.233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, а також відсутність у матеріалах справи доказів того, що позивач поніс збитки внаслідок затримки оплати за надані послуги.

Розглянув матеріали справи, на підставі пояснень представника позивача, судом встановлено, що 20.08.2018р. між Приватним акціонерним товариством «КРАМАТОРСЬКИЙ ЗАВОД ВАЖКОГО ВЕРСТАТОБУДУВАННЯ» (Виконавець) та ПАТ «Українська залізниця» особі регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Українська залізниця» (Замовник) було укладено Договір № ОД/Т-18-796НЮ, згідно якого Виконавець зобов`язується надати послуги з ремонту верстатного обладнання (ре монт колесотокарного верстату КЗВВ моделі 1836М.10ФЗ) в об`ємі, зазначеному додатками до договору (надалі - Послуги), а Замовник зобов`язується прийняти результати виконаних послуг і оплатити їх ( п.1.1,п.1.2.Договору). .

За приписами ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Отже, між сторонами за Договором виникли правовідносини щодо надання послуг.

Сторони домовилися, що вартість послуг визначається на підставі наданих Виконавцем калькуляцій (додаток №2 до Договору) і складає 1 969 200 грн (з ПДВ) (п.5.1 Договору). Розрахунки за надані послуги здійснюються у безготівковій формі (п.6.1 Договору).

Згідно п.6.2. Договору розрахунки за надані послуги здійснюються Замовником протягом 10 банківсь ких днів з дати отримання послуг, але не раніше дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по наданню послуг, які піддягають оплаті в Єдиному реєстрі податкових у встановлених чинним зако нодавством порядком та строки.

За умовами п. 6.3. Договору днем отримання послуг вважається день підписання актів здачі - приймання наданих послуг.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За матеріалами справи, на виконання Договору Виконавець надав послуги загаль ною вартістю 1 969 200 грн , а Замовник прийняв їх без будь-яких зауважень, на підтве рдження чого був складений Акт здачі-приймання наданих послуг від 24.12.2018 р. З огляду на це, за умовами п.6.2 Договору відповідач мав перерахувати на користь ПрАТ «КЗВВ» оплату за надані послуги в розмірі 1 969 200 грн у строк по 03.01.2019 р. включно. Однак, Замовник не оплатив надані послуги в установлений строк.

Як встановлено судом, станом на дату подачі позовної заяви відповідач розрахувався за надані послуги з порушенням стро ку , шляхом часткових поетапних зарахувань коштів в рахунок заборгованості, наступним чином: 26.04.2019р. - 1 084 600 грн ;12.06.2019р. - 442 300 грн ; 01.07.2019р. - 221 150 грн; 11.07.2019р. - 221 150 грн., що підтверджується Актом звіряння взаєморозрахунків за період з 01.01.2018р. по 11.07.2019р. та проти чого відповідач у справі не заперечує.

Згідно зі ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, визнається майново-господарським зобов`язанням. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ст.612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому, згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання..

Згідно із п.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з п.8.7. Договору за прострочення оплати за надані послуги Замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі об лікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, з урахуванням положень п.6 ст.231 Господарського кодексу України та враховуючи матеріали справи , суд вважає, що наявні підстави для нарахування відповідачу пені за 182 календарних дні, у зв`язку з чим підлягає стягненню з відповідача пеня у розмірі 127 934 грн. 21 коп.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані послуги, на підставі зазначеної норми законодавства позивач правомірно нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 22 578 грн. 99 коп. та інфляційні втрати у розмірі 104 519 грн. 10 коп., які також підлягають стягненню з відповідача.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, позовна заява Приватного акціонерного товариства "КРАМАТОРСЬКИЙ ЗАВОД ВАЖКОГО ВЕРСТАТОБУДУВАННЯ" підлягає частковому задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій, нарахованих позивачем у справі до 50% , а саме до розміру 124 295 грн. 87 коп., суд вважає за необхідне зазначити, що дійсно, відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) є правом, а не обов`язком суду.

Крім того, у зазначених положеннях законодавець передбачив можливість зменшення за рішенням суду лише неустойки ( штрафу , пені) . Нарахування 3% річних та інфляційних втрат не є неустойкою, тому суд позбавлений можливості зменшувати зазначені нарахування. Відповідач же до складу штрафних санкцій , які просить суд зменшити , включив 3% річних та інфляційні втрати.

При цьому, при розгляді питання щодо зменшення неустойки судом повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Але, за матеріалами справи, відповідачем не наведено винятковості обставин, які б могли бути враховані судом для зменшення пені, адже, наявність лише скрутного фінансового стану підприємства не може бути розцінено судом як виняткову обставину.

Відповідно до ст. 617 Цивільного Кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

На підставі викладеного, клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій залишається судом без задоволення.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст.123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "КРАМАТОРСЬКИЙ ЗАВОД ВАЖКОГО ВЕРСТАТОБУДУВАННЯ" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення - задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012; ) на користь Приватного акціонерного товариства "КРАМАТОРСЬКИЙ ЗАВОД ВАЖКОГО ВЕРСТАТОБУДУВАННЯ" (вул. Олекси Тихого, 6, м. Краматорськ, 84306; ) пеню у розмірі 127 934 грн. 21 коп., 3% річних у розмірі 22 578 грн. 99 коп., інфляційні втрати у розмірі 104 519 грн. 10 коп. та судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3 825 грн. 48 коп.

3. В решті позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25 вересня 2019 р.

Суддя Н.В. Рога