РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.10.2019Справа № 910/10013/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., секретаря судового засідання Дьогтяр О.О., розглянув у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Метробуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Фактор-Сервіс»

про стягнення 149 535 000,00 грн

Представники сторін:

від позивача Новокщонова О.М. адвокат

від відповідача Рогатюк А.І. за дов. (адвокат)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Метробуд» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор-Сервіс» (далі - відповідач) про стягнення 149 535 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договорами про надання послуг з факторингу № 1-1004 від 10.04.2018 та № 2-1004 від 10.04.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.08.2019.

19.08.2019 через відділ діловодства суду позивач подав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат.

23.08.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона просить суд задовольнити позов.

27.08.2019 у підготовчому засіданні представник позивача надав усні пояснення. Представник відповідача не з'явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 відкладено підготовче засідання на 17.09.2019.

17.09.2019 через відділ діловодства суду відповідач подав додаткові пояснення по справі.

У судовому засіданні 17.09.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача у засідання суду не з'явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 відкладено підготовче засідання на 01.10.2019.

У судовому засіданні 01.10.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача визнав позов у повному обсязі, подав клопотання про повернення позивачу з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову, в порядку ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з визнанням позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатом підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, судом у підготовчому засіданні 01.10.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Також судом задоволено клопотання відповідача та постановлено ухвалу про повернення з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до положень ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

10 квітня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «МЕТРОБУД» (позивач, фактор за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАКТОР-СЕРВІС» (відповідач, клієнт за договором) були укладені Договір про надання послуг з факторингу № 1-1004 (далі за текстом - Договір факторингу-1) та Договір про надання послуг факторингу № 2-1004 (далі за текстом - Договір факторингу-2).

За умовами п. 1.1 договору про надання послуг з факторингу № 1-1004 від 10.04.2018, клієнт передає фактору, а фактор - приймає і зобов'язується оплатити клієнтові права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що виникли у клієнта з основних договорів, укладених між клієнтом та ПАТ «Київметробуд» (надалі - боржник):

- договір № 158П (продаж сегментів) від 07 червня 2011 року;

- договір № 97/2 (БРМ по підсиленню фундаментів приміщень) від 05 липня 2011 року;

- договір № 8 (Договір послуг будівельних машин та механізмів) від 04 січня 2011 року.

У п. 1.3 договору факторингу-1 визначена характеристика прав, переданих фактору клієнтом за цим договором, зокрема загальна сума боргу 75 166 886,50 грн., яка складається з окремих сум боргів по кожному договору, а саме: за договором № 158П від 07 червня 2011 року 15 830 999,94 грн.; за Договором № 97/2 від 05 липня 2011 року 6 570 362,44 грн.; за договором № 8 від 04 січня 2011 року 52 765 524,12 грн.

За передані права вимоги до боржника за основними договорами фактор сплачує клієнтові 75 160 000,00 грн на поточний рахунок клієнта не пізніше 25.04.2019 (п.п. 4.1-4.2 договору факторингу-1).

Відповідно до п. 3.1.3 договору факторингу-1, право вимоги за договорами, яке відступається на підставі цього договору, переходить до фактора з дати передачі оригіналів документів, що підтверджують наявність боргу, тобто з дати підписання акту прийому-передачі.

10.04.2019 між сторонами було підписано Акт прийому-передачі документації (додаток № 2 до договору факторингу-1) на підтвердження передачі клієнтом фактору документів за вищевказаними правочинами, що засвідчують дійсність права вимоги.

Також за умовами укладеного 10.04.2018 договору про надання послуг факторингу № 2-1004 (далі за текстом - Договір факторингу-2) клієнт передає, а фактор приймає і зобов'язується оплатити клієнтові права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що виникли у клієнта з основних договорів, укладених між клієнтом та ПАТ «Київметробуд» (надалі - боржник):

- договір № 34 (продаж Casagrande В25) від 09 лютого 2010 року;

- договір № 37/003 (оренда машин та механізмів) від 30 квітня 2013 року;

- договір № 14/002 (БМР) від 28 лютого 2012 року;

- договір № 14/002 (БМР) від 28 лютого 2012 року;

- договір № 14/002 (БМР) від 28 лютого 2012 року;

- договір № 67 (виконання робіт по 2 етапу підсилення фундаментів ПАТ «Київметробуд») від 03 вересня 2010 року;

- договір № 94/1 (БМР по підсиленню фундаментів приміщень) від 02 червня 2011 року.

Відповідно до п. 1.3 договору факторингу-2 визначена характеристика прав, переданих фактору клієнтом, зокрема: загальна сума боргу - 74 381 406,83 грн., яка складається з окремих сум боргів по кожному договору, а саме: за договором № 34 (продаж Casagrande В25) від 09 лютого 2010 року 23 409 149,73 грн., за договором № 37/003 (оренда машин та механізмів) від 30 квітня 2013 року дорівнює 3 903 279,60 грн., за договором № 14/002 (БМР) від 28 лютого 2012 року 21 498 154,48 грн., за договором № 14/002 (БМР) від 28 лютого 2012 року 6 010 037,49 грн., за договором № 14/002 (БМР) від 28 лютого 2012 року 4 861 240,62 грн., за договором № 67 (виконання робіт по 2 етапу підсилення фундаментів ПАТ «Київметробуд») від 03 вересня 2010 року 1 729 016,53 грн., за договором № 94/1 (БМР по підсиленню фундаментів приміщень) від 02 червня 2011 року 12 970 528,38 грн.

Відповідно до пунктів 4.1-4.2 договору факторингу-2 фактор зобов'язується перерахувати на поточний рахунок фактора грошову суму в розмірі 74 375 000,00 грн після набуття чинності договором факторингу-2 не пізніше 25 квітня 2019 року.

10.04.2019 між сторонами було підписано Акт прийому-передачі документації (додаток № 2 до договору факторингу-2) на підтвердження передачі клієнтом фактору документів за вищевказаними правочинами, що засвідчують дійсність права вимоги.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо здійснення перерахування коштів за договорами, позивач претензією № 45 від 25.06.2019 звертався до відповідача з вимогою погашення боргу.

Листом за вих. № 3 від 27.05.2019 відповідач повідомив про відсутність фінансової можливості виконати свої зобов'язання за договорами про надання послуг з факторингу № 1-1004, № 2-1004 від 10.04.2018.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначив, що ним виконані взяті на себе зобов'язання перед відповідачем щодо передачі права вимоги та документів на підтвердження дійсності цього права вимоги до боржника у повному обсязі, про що сторонами без зауважень та претензій підписано акти прийому-передачі документації до договорів про надання послуг факторингу 1 та 2, проте відповідач свої зобов'язання щодо перерахування обумовлених договорами грошових сум у загальному розмірі 149 539 000,00 грн не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у вказаному розмірі, яка залишилась несплаченою.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та представник відповідача у засіданнях суду позовні вимоги у заявленому розмірі визнав повністю, просив задовольнити позов.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, господарський суд виходив з наступного.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що встановлені обставини справи свідчать про те, що між сторонами внаслідок укладення договорів про надання послуг з факторингу № 1-1004 від 10.04.2018, № 2-1004 від 10.04.2018 виникли цивільні права та обов'язки, що полягали у наданні послуг факторингу однією стороною - позивачем (фактором) та необхідності їх оплати іншою стороною - відповідачем (клієнтом) у визначеному законом та умовами договорів порядку.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За умовами пп. 3.1.3, 4.1-4.2 договорів факторингу 1 та 2, право вимоги за основними договорами перейшло до відповідача, 10.04.2018 сторонами підписано відповідні акти, строк перерахування грошової суми (плати) позивачу є таким, що настав 25 квітня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач, в порушення умов договору факторингу, грошові кошти у розмірі 149 535 000 грн позивачу не оплатив, доказів протилежного матеріали справи не містять, факт наявності боргу в заявленій сумі відповідач визнав та підтвердив.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи доводи, наведені у відзиві на позовну заяву, а також те, що визнання позову уповноваженим представником відповідача відповідає вимогам ст. 191 Господарського процесуального кодексу України та такі дії останнього не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки суд повертає позивачу з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого ним при подані позову, судові витрати у розмірі 336 175,00 грн. (50% решти суми судового збору) покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Метробуд» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор-Сервіс» (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10, код 39321683) на користь Приватного акціонерного товариства «Метробуд» (01034, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8, код 32961977) 149 535 000,00 (сто сорок дев'ять мільйонів п'ятсот тридцять п'ять тисяч грн 00 коп) заборгованості, 336 175 грн 00 коп (триста тридцять шість тисяч сто сімдесят п'ять грн. 00 коп) судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.10.2019.

Суддя О.Г. Удалова