СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Справа № 922/819/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Білецька А.М., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2, за ордером та свідоцтвом;

від відповідача - Комарова О.М., за довіреністю та свідоцтвом;

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 , м. Київ вх. № 2072Х/З на рішення господарського суду Харківської області від 10.06.2019 р. у справі № 922/819/19 (суддя - Добреля Н.С., повний текст складено та підписано 13.06.2019 р.)

за позовом фізичної особи ОСОБА_1 , м. Київ

до Акціонерного товариства «Харківобленерго», м. Харків

про визнання недійсним рішення та стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства «Харківобленерго» (далі - АТ «Харківобленерго», відповідач) про:

- визнання недійсним рішення Наглядової ради АК «Харківобленерго» від 24.05.2018 р., оформленого протоколом № 10/2018 в частині встановлення дати виплати дивідендів акціонерам АК «Харківобленерго» до 16.10.2018 року, встановивши дату виплати дивідендів акціонерам АК «Харківобленерго» до 01.07.2018 року;

- стягнення інфляційних втрат в сумі 1 091,17 грн. та 3 % річних в сумі 305,00 грн. за несвоєчасну виплату дивідендів.

В обґрунтування позову позивач посилається на приписи абз. 5 ч. 5 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та ч. 1 ст. 25 Закону України «Про акціонерні товариства», стверджуючи, що дата виплати дивідендів для всіх акціонерів мала бути здійснена не пізніше 01 липня 2018 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.06.2019 р. позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 3 % річних в сумі 149,61 грн., інфляційні втрати в сумі 565,93 грн. та судовий збір в сумі 984,52 грн., у задоволенні позову в частині визнання недійсним зазначеного рішення Наглядової ради АК «Харківобленерго» відмовлено.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що Наглядовою радою АК «Харківобленерго» дотримано вимоги ч. 4 ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства» щодо встановлення дати виплати дивідендів саме до 16.10.2018 р., до того ж до компетенції господарського суду не віднесено встановлення нової дати виплати дивідендів акціонерам, оскільки така дія належить до виключної компетенції Наглядової ради; а в частині задоволення позову - доведенням сторонами та матеріалами справи виплати позивачеві дивідендів лише у січні 2019 року, що є простроченням відповідача та, відповідно, порушенням грошового зобов`язання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- прийняти постанову, якою змінити резолютивну частину рішення господарського суду Харківської області від 10.06.2019 р. у справі № 922/819/19;

- скасувати рішення щодо відмови у задоволенні позову частково;

- скасувати рішення щодо відмови у задоволенні позову в частині вимоги про визнання недійсним рішення Наглядової ради АТ «Харківобленерго» від 24.05.2018 р., оформленого протоколом № 10/2018, у частині встановлення дати виплати дивідендів акціонерам АТ «Харківобленерго» до 16.10.2018 р., встановивши дату виплати дивідендів акціонерам АТ «Харківобленерго» до 30.06.2018 р. Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов у цій частині задовольнити;

- скасувати рішення щодо відмови у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення з відповідача сум інфляційних втрат та 3 % річних за період з 01.07.2018 р. по 16.10.2018 р. Прийняти у цій частині нове рішення, яким додатково стягнути з АТ «Харківобленерго» 525,24 грн. інфляційних втрат та 155,39 грн. 3 % річних;

- залишити без змін рішення господарського суду Харківської області від 10.06.2019 р. у справі № 922/819/19 в частині стягнення з відповідача 565,93 грн. інфляційних втрат та 149,61 грн. 3 % річних.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Скаржник стверджує, що суд першої інстанції не застосував ч. 4 ст. 13 Конституції України задля уникнення встановлення рівності всіх суб`єктів права власності перед законом, неправильно застосував ст.ст. 25, 30 Закону України «Про акціонерні товариства» щодо непоширення вимог цього закону в контексті рівності на акціонера Державу, а також неправильно застосував п. 5 Розділу І Порядку виплати акціонерним товариством дивідендів, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 391 від 12.04.2016 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.04.2016 р. за № 639/28769.

За доводами апеляційної скарги, виплата дивідендів за 2017 рік мала бути здійснена АТ «Харківобленерго» всім його акціонерам одночасно до 01.07.2018 р.

У визначений ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.07.2019 р. строк, від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення та наголошує на тому, що виплата дивідендів за 2018 рік здійснена позивачеві 27.06.2019 р. на підставі його письмової вимоги, в той час як згідно з рішенням Наглядової ради від 17.05.2019 р. (протокол № 9/2019) нарахування та виплата дивідендів проводиться з 18.06.2019 р. по 15.10.2019 р., тому така дія відповідача не свідчить про визнання правової позиції позивача.

19.09.2019 р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказу до матеріалів справи - рішення господарського суду Тернопільської області від 02.08.2019 р. у справі № 921/88/19, в обґрунтування якого ОСОБА_1 стверджує, що в даному рішенні суд дійшов висновку, що рівні права акціонерів на отримання дивідендів означають також і право отримувати дивіденди одночасно всіма акціонерами, незалежно від їх статусу.

Оскільки роздрукований текст рішення господарського суду Тернопільської області від 02.08.2019 р. у справі № 921/88/19 з Єдиного державного реєстру судових рішень не є новим доказом у розумінні вимог чинного процесуального законодавства, тому не може бути оцінений судом апеляційної інстанції саме як новий доказ у справі.

20.09.2019 р. на виконання ухвали суду від 09.09.2019 р. від відповідача надійшли письмові пояснення з додатковими документами - засвідченими копіями платіжних доручень № 2106 від 29.01.2019 р. на суму 17 503,39 грн., № 20341 від 27.06.2019 р. на суму 96,05 грн., супровідного листа Фонду державного майна України № 10-31-5275 від 24.04.2013 р. з актом приймання-передачі № 152 від 12.04.2013 р., витягу з Переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за акціями/доходу за цінними паперами відносно Держави, протоколу засідання Наглядової ради АТ «Харківобленерго» № 9/2019 від 17.05.2019 р.

Згідно з даними поясненнями відповідача та зазначеними документами, Держава в особі Фонду державного майна України володіє пакетом акцій АТ «Харківобленерго» у розмірі 65,001048 % статутного капіталу Товариства.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно зі Статутом АК «Харківобленерго» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який розміщений на офіційному веб-сайті відповідача, на момент створення компанії її засновником була держава в особі Міністерства енергетики та електрифікації України. На дату заснування компанії кількість акцій засновника у статутному (складеному) капіталі компанії складала 256 540 760 простих іменних акцій (п. 4.1 Статуту).

Відповідно до акту приймання-передачі № 152 від 12.04.2013 р., укладеного між Національною акціонерною компанією «Енергетична компанія України» та Фондом державного майна України, НАК «Енергетична компанія України» передає, а Фонд державного майна України приймає пакет акцій у розмірі 65,0 відсотків статутного капіталу АК «Харківобленерго» у кількості 166 754 183 штук, номінальна вартість пакета акцій - 41 688 545,75 грн.; вартість пакета акцій за незалежною оцінкою 333 108 543,0 грн.

В новій редакції Статуту, яка затверджена позачерговими загальними зборами АК «Харківобленерго» 30.05.2018 р. (протокол № 27 від 30.05.2018 р.) та є чинною на теперішній час визначено, що АТ «Харківобленерго» є юридичною особою із новим найменуванням, у результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту АК «Харківобленерго» у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» (п. 1.1 Статуту).

Згідно з п.п. 6.1, 6.2 Статуту (в чинній редакції від 30.05.2018 р.), статутний капітал Товариства становить 59 004 374,80 грн. Статутний капітал Товариства поділено на 256 540 760 простих іменних акцій номінальною вартістю 0,23 грн. кожна акція. Кількість привілейованих акцій - 0.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є акціонером АТ «Харківобленерго», що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах (обмежена) на 18.03.2019 року та володіє 0,0804 % частки у СК.

16.04.2018 року проведені річні загальні збори акціонерів АК "Харківобленерго", які затверджені протоколом № 26 від 16.04.2018 року, на яких розглядалося питання про розподіл прибутку Товариства, отриманого за результатами діяльності Товариства у 2017 році, в тому числі затвердження розміру річних дивідендів, з урахуванням вимог передбачених законодавством, відповідно до результатів фінансово-господарської діяльності Товариства у 2017 році.

Даним рішенням затверджено загальний розмір річних дивідендів за підсумками роботи Товариства за 2017 рік у розмірі 23 277 264,30 грн., а також встановлено, що виплата дивідендів здійснюється Товариством через депозитарну систему України в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

В подальшому, протоколом Наглядової ради АК "Харківобленерго" № 10/2018 від 24.05.2018 року вирішено:

- визначити датою складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями АК "Харківобленерго" за результатами діяльності Товариства у 2017 році - 11.06.2018 року.

- нарахування та виплату дивідендів здійснити у розмірі, визначеному рішенням річних загальних зборів акціонерів АК "Харківобленерго" від 16.10.2018 року (протокол № 26) та в порядку визначеному статтею 30 Закону України "Про акціонерні товариства" до 16.10.2018 року.

- протягом 10 днів із дати складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, АК "Харківобленерго" повідомляє осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб-сайті компанії.

На виконання зазначеного рішення Наглядової ради, відповідачем здійснено виплату дивідендів акціонерам, зокрема 27.06.2018 року Державі в сумі 15 130 465,78 грн., про що свідчить платіжне доручення № 13730 від 27.06.2018 р., та 29.01.2019 року позивачеві в сумі 17 503,39 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2106 від 29.01.2019 р. на суму 17 503,39 грн.

Посилаючись на вимоги абз. 5 ч. 5 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» позивач вважає, що відповідач порушив його права як акціонера тому, що умови виплати дивідендів мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу, відтак виплата дивідендів за 2017 рік мала бути здійснена відповідачем одночасно всім акціонерам до 01.07.2018 р., а не тільки Державі.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним рішення Наглядової ради АК «Харківобленерго» від 24.05.2018 р., оформленого протоколом № 10/2018, в частині встановлення дати виплати дивідендів акціонерам АК «Харківобленерго» до 16.10.2018 р., встановивши дату виплати дивідендів акціонерам АК «Харківобленерго» до 01.07.2018 р., враховується наступне.

Відносини між товариством і його учасниками (акціонерами) стосовно виконання ними своїх обов`язків врегульовані насамперед ЦК України, ГК України, Законами України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства" і внутрішніми (корпоративними) локальними нормами статутів конкретних товариств. Таке врегулювання створює в цих відносинах правовий порядок, який вимагає від їх суб`єктів певної правової поведінки.

За приписами ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право, зокрема, брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів), пропорційне частці кожного з учасників, мають особи, які є учасниками товариства на початку строку виплати дивідендів.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" встановлено, що акція - це іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосується акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів.

За змістом ч. 1 ст. 25 Закону України «Про акціонерні товариства», кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи, в тому числі, права на отримання дивідендів. Акціонери - власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, передбачені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства», дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів.

Виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу.

Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

У разі прийняття загальними зборами рішення щодо виплати дивідендів у строк, менший ніж передбачений абзацом першим цієї частини, виплата дивідендів здійснюється у строк, визначений загальними зборами.

Рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства.

Для кожної виплати дивідендів наглядова рада акціонерного товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, визначається рішенням наглядової ради, передбаченим першим реченням цієї частини, але не раніше ніж через 10 робочих днів після дня прийняття такого рішення наглядовою радою.

Акціонерні товариства в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, здійснюють виплату дивідендів через депозитарну систему України або безпосередньо акціонерам. Спосіб виплати дивідендів визначається відповідним рішенням загальних зборів акціонерів.

Як вбачається, зазначена норма не містить приписів щодо одночасної (саме в один день і час) виплати дивідендів, з огляду на те, що строк, визначений загальними зборами, має певний проміжок часу (період), зокрема, до 16.10.2018 р.

При цьому, відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 52 Закону України «Про акціонерні товариства», до виключної компетенції наглядової ради належить визначення дати складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядку та строків виплати дивідендів у межах граничного строку, визначеного частиною другою статті 30 цього Закону.

Згідно з п. 7.2 Статуту АК «Харківобленерго» (в редакції, затвердженої загальними зборами акціонерів АК «Харківобленерго» 05.03.2009 р., протокол № 16) порядок розподілу прибутку, строк та порядок виплати частки прибутку (дивідендів), а також порядок покриття збитків визначається загальними зборами акціонерів компанії.

Відповідно до п. 7.3.3 Статуту (в зазначеній редакції), фонд сплати дивідендів поповнюється за рахунок чистого прибутку компанії. Розмір планової та нарахованої за рік суми цього фонду визначається загальними зборами акціонерів компанії.

Пунктом 7.3.4 Статуту (в редакції від 05.03.2009 р.) визначено, що дивіденди виплачуються один раз на рік за підсумками попереднього календарного року на підставі рішення загальних зборів акціонерів компанії.

Виплата дивідендів проводиться щорічно протягом 60 днів, починаючи з першого числа місяця за місяцем, в якому загальними зборами акціонерів компанії затверджено річну фінансову звітність компанії та прийнято рішення про виплату дивідендів. Загальні збори акціонерів компанії можуть прийняти рішення про зміну строків виплати дивідендів.

Згідно з п. 7.5 Статуту (в редакції від 05.03.2009 р.), Наглядова рада компанії та Ревізійна комісія компанії, в межах своїх повноважень, здійснюють контроль за використанням компанією розподіленого загальними зборами акціонерів компанії чистого прибутку компанії.

За змістом п. 8.3.7.7 Статуту (у вищезазначеній редакції), Наглядова рада компанії в межах своїх повноважень здійснює контроль за використанням компанією розподіленого вищим органом компанії чистого прибутку компанії.

Отже, у разі прийняття загальними зборами товариства рішення про виплату дивідендів у такого товариства виникає обов`язок сплатити акціонеру відповідну суму коштів у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття такого рішення, чи у строк, визначений загальними зборами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" від 23.10.1991, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 17.01.2018 р. у справі № 910/11316/17, від 31.01.2018 р. у справі № 910/8399/17, від 20.06.2018 р. у справі № 910/21812/17, від 19.12.2018 р. у справі № 910/3350/18, сплата акціонеру дивідендів, щодо виплати яких було прийнято рішення загальними зборами відповідача, надає акціонеру, на користь якого таке рішення прийняте, "законне очікування", що йому будуть такі дивіденди виплачені. Невиплата товариством таких дивідендів акціонеру прирівнюється до порушення права останнього на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166).

Позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача в примусовому порядку дивідендів за 2017 рік, навпаки, сторони не оскаржують та не спростовують того факту, що така виплата проведена відповідачем у повному обсязі, але лише 29.01.2019 р. При цьому, позивач не погоджується виключно зі встановленим рішенням Наглядової ради АК «Харківобленерго» № 10/2018 від 24.05.2018 р. строком виплати цих дивідендів - до 16.10.2018 р. замість вірного, на його думку, - до 01.07.2018 р.

У зв`язку з тим, що рішення загальних зборів акціонерів про розподіл прибутку товариства за результатами діяльності 2017 року прийнято 16.04.2018 р. (оформлене протоколом № 26 від 16.04.2018 р.), тому встановлення Наглядовою радою АК «Харківобленерго» строку виплати дивідендів оскаржуваним рішенням до 16.10.2018 р. не суперечить приписам ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки такий строк не перевищує шести місяців з дня прийняття рішення про виплату дивідендів за простими акціями.

Згідно з абз. 5 ч. 5 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій) у їх статутних капіталах.

Таким чином, позивач як на підставу своїх вимог та заперечень посилається на спеціальну норму, якою встановлено обов`язок відповідача сплачувати дивіденди Державі до Державного бюджету України в строк до 1 липня року, що настає за звітним, відтак дія цієї норми не поширюється на правовідносини позивача, як акціонера, з відповідачем.

Відповідно до п. 5 Порядку виплати акціонерним товариством дивідендів, затвердженого рішенням Нацкомісії з цінних паперів та фондового ринку № 391 від 12.04.2016 р. «Щодо порядку виплати акціонерним товариством дивідендів», акціонерне товариство здійснює виплату дивідендів шляхом виплати всієї суми дивідендів у повному обсязі або кількома частками, якщо це передбачено рішенням загальних зборів або наглядової ради товариства.

У випадку прийняття акціонерним товариством рішення про виплату дивідендів частками, такі виплати здійснюються одночасно всім особам, які мають право на отримання дивідендів, пропорційно.

Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 293 від 03.05.2018 р. пункт 5 доповнено новим абзацом: «Виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу».

Враховуючи загальні засади цивільного та господарського законодавства щодо дії закону у часі, зазначене доповнення п. 5 Порядку не може бути прийнято до уваги тому, що спірні правовідносини виникли хронологічно раніше за рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 293 від 03.05.2018 р.

Отже, посилання позивача на п. 5 Порядку виплати акціонерним товариством дивідендів, затвердженого рішенням Нацкомісії з цінних паперів та фондового ринку № 391 від 12.04.2016 р. «Щодо порядку виплати акціонерним товариством дивідендів» також відхиляються, оскільки даний Порядок не містить імперативної вимоги здійснювати одночасну виплату дивідендів всім акціонерам товариства при виплаті всієї суми дивідендів у повному обсязі, а не шляхом виплати дивідендів окремими частинами пропорційно до часток акціонерів у СК.

Згідно з абз. 3 п. 2.31 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», підставами визнання недійсними рішень наглядової ради можуть бути такі порушення порядку скликання та проведення засідання ради, які мали наслідком неправомочність засідання наглядової ради.

З огляду на наведене, відсутні підстави для визнання недійсним рішення Наглядової ради АК «Харківобленерго» від 24.05.2018 р., оформленого протоколом № 10/2018, у зв`язку з чим місцевий господарський суд на законних підставах відмовив у задоволенні позову в цій частині, обґрунтовано зазначивши, що встановлення строку виплати дивідендів є виключною компетенцією Наглядової ради, що обумовлює й відмову у задоволенні позовних вимог в частині встановлення дати виплати дивідендів акціонерам АК «Харківобленерго» до 01.07.2018 р.

Щодо інших доводів скаржника суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Посилання позивача на своєчасну виплату дивідендів у 2012-2013 роках відхиляється, оскільки, по-перше, має досліджуватися у нерозривному контексті вимог чинного на той час законодавства, а по-друге, виходить за межі розгляду даної справи.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує на тому, що 27.06.2019 р. (тобто до 01.07.2019 р.) отримав від відповідача дивіденди за 2018 рік, що, на його думку, свідчить про визнання відповідачем правової позиції позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач наголошує на тому, що дивіденди позивачеві за 2018 рік виплачені 27.06.2019 р. за його письмовою вимогою. При цьому, рішенням Наглядової ради від 17.05.2019 р. (протокол № 9/2019) встановлено, що нарахування та виплата дивідендів здійснюється у розмірі, визначеному рішенням загальних зборів від 15.04.2019 р. (протокол № 28) та в порядку, визначеному ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства» з 18.06.2019 р. по 15.10.2019 р., тому виплата дивідендів ОСОБА_1 за його письмовою вимогою не свідчить про визнання відповідачем його правової позиції.

Посилання ОСОБА_1 на лист НКЦПФР № 24/02/31985 від 28.12.2017 р. з метою «ілюстрації» тлумачення самою Нацкомісією п. 5 Порядку виплати акціонерним товариством дивідендів відхиляється за безпідставністю, так як даний лист не є належним та допустимим доказом у справі у розумінні вимог чинного процесуального законодавства - з його змісту неможливо встановити наявність подібних правовідносин.

До того ж, даний лист Нацкомісії не є джерелом права, та не спростовує наявні в матеріалах справи № 922/819/19 докази у їх сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, преюдиційними є лише обставини у справі, а не висновки чи правова оцінка суду у іншій справі, тому висновок господарського суду Хмельницької області, викладений у рішенні від 26.10.2017 р. у справі № 924/741/17, про те, що дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, як і граничний термін виплати дивідендів, мали бути визначені не пізніше 01.07.2017 р. - не підлягає врахуванню в даному апеляційному провадженні.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з липня 2018 року по січень 2019 року включно в сумі 1 091,17 грн. та 3 % річних за період з 01.07.2018 р. по 29.01.2019 р. в сумі 305,00 грн., слід врахувати таке.

Відповідно до п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», невиплата дивідендів у строки, визначені законом або установчими документами юридичної особи, є порушенням грошового зобов`язання, у зв`язку з яким настають правові наслідки, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

З огляду на те, що рішенням Наглядової ради АК «Харківобленерго», оформленого протоколом № 10/2018 від 24.05.2018 р. встановлено здійснити виплату дивідендів за 2017 рік в строк до 16.10.2018 р., а виплата дивідендів ОСОБА_1 за 2017 рік відповідачем здійснена 29.01.2019 р., тому відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання саме з 17.10.2018 р. по 28.01.2019 р., у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову в цій частині зі стягненням з відповідача на користь позивача 3 % річних в сумі 149,61 грн. та інфляційних втрат в сумі 565,93 грн. є правомірним.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо обґрунтованості заявлення до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за період з 01.07.2018 р. по 16.10.2018 р. не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 10.06.2019 р. у справі № 922/819/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 26.09.2019 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя А.М. Білецька

Суддя О.В. Стойка