СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"04" жовтня 2019 р. Справа № 913/204/19

Суддя-доповідач ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Луганського міжрайонного управління водного господарства, смт. Білокуракине, Луганської області (вх. № 2991 Л/3) на рішення Господарського суду Луганської області від 04.09.2019 по справі № 913/204/19 (суддя Корнієнко В.В.; повне рішення складено 11.09.2019)

за позовом Луганського міжрайонного управління водного господарства, смт. Білокуракине Луганської області

до

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобуріння», м. Бахмут Донецької області

2) Комунального підприємства «Інноваційно-інформаційний центр», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 74705 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 74705 грн. за спожиту електричну енергію за договором про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію від 29.05.2017 № 1.

Позов обґрунтовано тим, що за даними бухгалтерської звітності Луганського МУВГ станом на 31.12.2017 дебіторська заборгованість відповідачів становить 74705,00 грн. за спожиті 28187 кВт/ч електричної енергії.

Розглянувши даний позов, Господарський суд Луганської області 04.09.2019 прийняв рішення, яким у позові відмовив.

Позивач із даним рішенням не згоден, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення Господарського суду Луганської області від 04.09.2019 по справі № 913/204/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Також позивач просить відстрочити сплату судового збору за подачу даної апеляційної скарги до розгляду справи по суті та ухвалення судом рішення.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху, виходячи із наступного.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначені розміри ставок судового збору, що справляється з апеляційних і касаційних скарг на судові рішення.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачаться з матеріалів справи, позивачем при зверненні до господарського суду із позовною заявою у даній справі було правомірно сплачено 1921,00 грн. судового збору.

Отже, за подання апеляційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 2881,50 грн. (1921,00 грн. х 150%).

Проте позивачем не надано доказів сплати судового збору, але у пункті 3 прохальної частини апеляційної скарги позивач просить відстрочити його сплату до розгляду справи по суті та ухвалення рішення суду.

Жодних обґрунтувань причин неможливості сплатити при поданні даної апеляційної скарги передбачений законом розмір судового збору позивач не навів, але у тексті апеляційної скарги посилається на те, що Луганське міжрайонне управління водного господарства є бюджетною неприбутковою організацією (державної форми власності), яке належить до сфери управління Державного агентства водних ресурсів України та повністю фінансується із державного бюджету, шляхом обслуговування в установах Державної казначейської служби України.

Розглянувши вказане клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Водночас слід зазначити, що цією статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочення або розстрочення сплати судового збору, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Із матеріалів справи не вбачається визначених зазначеною статтею умов, за яких суду надано право відстрочити сплату судового збору в даному випадку.

Також скаржником не доведено, що він підпадає під умови, визначені вищезазначеною нормою Закону та належить до кола субєктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України «Про судовий збір» щодо можливості надання відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, позивачем не доведено наявність передбачених чинним законодавством умов, необхідних для вирішення судом питання про відстрочення сплати судового збору.

При цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а тому самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, на які посилається скаржник, не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору.

Слід зауважити, що господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 259 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Виходячи зі змісту наведених норм, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення сторін про оскарження особою судових рішень.

Не повідомлена сторона у справі належним чином, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Відповідно до статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Принцип рівності сторони у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти справу в тих умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище відносно другої сторони чи в суттєво менш сприйнятливе становище в порівнянні з опонентом.

На стадії прийняття апеляційної скарги до розгляду та відкриття апеляційного провадження суд має бути впевненим в тому, що зазначені засади не були порушені заявником.

Проте до апеляційної скарги скаржником не додано доказів направлення її копії відповідачам у справі Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахтобуріння», м. Бахмут Донецької області та Комунальному підприємству «Інноваційно-інформаційний центр», м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Згідно з частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно частини шостої статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішує суддя-доповідач.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без руху з метою надання заявнику можливості виправити допущені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, доказів сплати судового збору в сумі 2881,50 грн. та доказів надсилання копії апеляційної скарги відповідачам у даній справі.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 256, п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 258, ч.ч. 2, 3, 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя - доповідач

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні клопотання Луганського міжрайонного управління водного господарства, смт. Білокуракине, Луганської області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Луганської області від 04.09.2019 по справі № 913/204/19 відмовити.

2.Апеляційну скаргу Луганського міжрайонного управління водного господарства, смт. Білокуракине, Луганської області (вх. № 2991 Л/3) на рішення Господарського суду Луганської області від 04.09.2019 по справі № 913/204/19 залишити без руху.

3.Встановити Луганському міжрайонному управлінню водного господарства 10-денний строк для усунення недоліків апеляційної скарги з дня вручення ухвали про залишення без руху та подати до суду у цей строк:

- докази сплати судового збору в розмірі 2881,50 грн. за встановленими реквізитами (https://eag.court.gov.ua/sud4875/gromadyanam/tax/);

- докази надсилання копії апеляційної скарги відповідачам у справі Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахтобуріння», м. Бахмут Донецької області та Комунальному підприємству «Інноваційно-інформаційний центр», м. Сєвєродонецьк Луганської області листами з описами вкладень.

4.Розяснити скаржнику, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 04.10.2019.

Суддя - доповідач С.В. Барбашова