ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2019 р. Справа № 911/1948/19

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін матеріали справи

за позовом Приватного підприємства Агрофірма ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКЕ ТОРГІВЕЛЬНЕ ПАРТНЕРСТВО

про стягнення 19 096, 12 грн

Обставини справи:

02.08.2019 до канцелярії Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного підприємства Агрофірма ОСОБА_1 (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКЕ ТОРГІВЕЛЬНЕ ПАРТНЕРСТВО (далі відповідач) про стягнення 19 096,12 грн заборгованості, з яких: 17 000 грн боргу за надані транспортні послуги згідно договору № UA 1807031 від 31.07.2018 по маршруту: Гостомель (Київська область) склад митниця п/м Краковець (Польща), 1 649 грн інфляційних втрат та 447,12 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору № UA 1807031 від 31.07.2018 в частині оплати за надані транспортні послуги.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.08.2019 відкрито провадження у справі № 911/1948/19, постановлено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також встановлено строк для подання додаткових доказів у справі (за наявності) до 04.09.2019.

29.08.2019 до канцелярії Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 16367/19 від 29.08.2019), згідно якого визнав позовні вимоги передчасними, оскільки у відповідача не виникло жодних зобовязань щодо оплати послуг перевезення з підстав ненадання оригіналу CMR. Крім того, заявлена сума є завищеною, що виключає можливість стягнення її судом. Вказаний відзив прийнято судом.

10.09.2019 до канцелярії Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 17220/19 від 10.09.2019), згідно якої останній просив відхилити вимоги відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКЕ ТОРГІВЕЛЬНЕ ПАРТНЕРСТВО та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вказана відповідь на відзив прийнята судом.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

В якості обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 31.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКЕ ТОРГІВЕЛЬНЕ ПАРТНЕРСТВО та Приватного підприємства «Агрофірма «ОСОБА_1» укладено договір про надання транспортних послуг з перевезення вантажів в міжнародному автомобільному сполученні шляхом отримання письмового транспортного замовлення від відповідача № UAPL1807031.

Відповідно до транспортного замовлення ТОВ КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКЕ ТОРГІВЕЛЬНЕ ПАРТНЕРСТВО передає Приватному підприємству «Агрофірма «ОСОБА_1» замовлення на виконання перевезення за маршрутом Гостомель-Малехов-Краковець-Мелец (Польща). Завантаження 31.07.2018 за адресою: Київська область, смт Гостомель, вул. Островська, 68а, митниця міста відправлення: Малехов, Львівська область, вул. Дороша 20а; розвантаження 02-03.08.2018 Agencja Celna AC TERMINAL Sp.z.o.o.ul. Wojska Polsiego 2а; вантаж частини опалубки, пакування пачка, вага 22 000 кг., кількість місць 1/1, автомобіль НОМЕР_1 із причепом державний номер НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2В.), загальна сума замовлення 19 800 грн. з ПДВ, умови оплати 14 календарних днів з дати отримання оригіналів рахунку, акту наданих послуг, CMR накладної.

31.07.2018 автомобіль НОМЕР_1 із причепом, державний номер НОМЕР_2 (автомобіль) прибув до завантаження вантажу відповідно до транспортного замовлення, а 02.08.2018 прибув до митного оформлення «Малехів» митного поста «Північний» Львівської митниці ДФС, де водій Приватного підприємства «Агрофірма «ОСОБА_1» ОСОБА_2 зустрівся з представником ТОВ КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКЕ ТОРГІВЕЛЬНЕ ПАРТНЕРСТВО з метою здійснення ним митного оформлення товару. Після отримання документів від представника ТОВ КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКЕ ТОРГІВЕЛЬНЕ ПАРТНЕРСТВО, у тому числі CMR № 398599 від 03.08.2018, 08.08.2018 автомобіль прибув до зони митного контролю митного поста «Краковець». Водій ОСОБА_2 віддав документи митнику, автомобіль поставили на огляд та митники взяли зразки виробів з дерев на експертизу. 15.08.2018 вантаж було повністю вивантажено працівниками митного контролю митного поста «Краковець» з подальшим складанням акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу. Відповідно до цього Акту вантаж візуально ідентифіковано, з повним вивантаженням склад митниця м/п Краковець згідно ПМП № 4926/20900/18, а саме деревяні бруски, заточені з одного боку, розміром 1000*25*25 мм, виготовлені з породи акація. Про всі вищезазначені факти Приватне підприємство «Агрофірма «ОСОБА_1» повідомляло директора ТОВ КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКЕ ТОРГІВЕЛЬНЕ ПАРТНЕРСТВО. Оригінали документів, в тому числі CMR № 398599 від 03.08.2018 працівники митного контролю не повернули.

20.08.2018 позивач надіслав відповідачу цінним листом з описом вкладення та рекомендованим повідомленням копію акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 15.08.2018, складеного працівниками митного контролю митного поста «Краковець», оригінал рахунку на сплату № 458 від 16.08.2018, оригінал акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № АА-0000274 від 16.08.2018 на суму 17 000 грн з ПДВ згідно договору № UA 1807031 від 31.07.2018, лист повідомлення Приватного підприємства «Агрофірма «ОСОБА_1» від 15.08.2018 про розвантаження вантажу на митниці, які відповідач отримав 22.08.2018, що підтверджується копією бланку поштового повідомлення № 815, в якому є відмітка про вручення.

13.09.2018 позивач повторно направив відповідачу цінним листом з описом вкладення оригінал рахунку на сплату № 458 від 16.08.2018, оригінал акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № АА-0000274 від 16.08.2018 на суму 17 000 грн з ПДВ згідно договору № UA 1807031 від 31.07.2018 та супровідний лист про надання рахунку, акту на сплату заборгованості від 07.09.2018.

Позивач зазначає, що відповідач відповіді на супровідний лист про надання рахунку, акту на сплату заборгованості від 07.09.2018 не надав, заборгованість за надані транспортні послуги згідно договору № UA 1807031 від 31.07.2018 по маршруту: Гостомель (Київська область) склад митниця п/м Краковець (Польща) на суму 17 000 грн з ПДВ не сплатив.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує, що заявкою на перевезення визначено наступні умови оплати послуг перевезення: 14 календарних днів від дати отримання оригіналів рахунку, акту виконаних робіт, CMR накладної.

Оскільки обовязок відповідача щодо оплати послуг позивача виникає протягом 14 календарних днів за умови одержання відповідачем оригіналів рахунку, акту виконаних робіт, CMR накладної, а позивачем не доведено суду надіслання відповідачу оригіналу CMR накладної, відповідач вважає вимоги позивача передчасними та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Предметом позову є вимоги про стягнення 17 000 грн боргу за надані транспортні послуги згідно договору № UA 1807031 від 31.07.2018 по маршруту: Гостомель (Київська область) склад митниця п/м Краковець (Польща), 1 649 грн інфляційних втрат та 447,12 грн 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини перевезення вантажу.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ст. 908 ЦК України).

Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів 1956 року в редакції від 01.08.2016, ратифікована Україної на підставі Закону № 57-v від 01.08.2006 застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Згідно ст. 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів 1956 року вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 78 ГПК України).

Згідно ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 ГПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд встановив, що позивачем належними, допустимими та достатніми доказами у розумінні ст.ст. 76, 77, 79 ГПК України не доведено суду отримання відповідачем оригіналу CMR накладної, що є необхідною умовою для виникнення у відповідача, в 14-денний строк з моменту такого отримання, обовязку з оплати наданих транспортних послуг, як-то передбачено заявкою на перевезення № UA 1807031 від 31.07.2018.

З огляду на наведене, суд вважає, що у відповідача на момент ухвалення судового рішення не виник обовязок з оплати наданих транспортних послуг згідно договору № UA 1807031 від 31.07.2018 по маршруту: Гостомель (Київська область) склад митниця п/м Краковець (Польща), а відтак вимога позивача про стягнення 17 000 грн боргу за надані транспортні послуги згідно договору № UA 1807031 від 31.07.2018 по маршруту: Гостомель (Київська область) склад митниця п/м Краковець (Польща) є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню судом.

Посилання позивача на те, що позивач звертався до відповідача з претензіями про сплату заборгованості, на підтвердження існування якої надав останньому акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 15.08.2018, складеного працівниками митного контролю митного поста «Краковець», оригінал рахунку на сплату № 458 від 16.08.2018, оригінал акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № АА-0000274 від 16.08.2018 на суму 17 000 грн з ПДВ згідно договору № UA 1807031 від 31.07.2018, лист повідомлення Приватного підприємства «Агрофірма «ОСОБА_1» від 15.08.2018 про розвантаження вантажу на митниці, які залишилися без відповіді відповідача, не спростовують висновків суду про ненадіслання позивачем відповідачу оригіналу CMR накладної, як необхідної умови для виникнення у відповідача обовязку з оплати наданих послуг.

Доводи позивача відносно того, що під час митного оформлення вантажу працівниками митного контролю було вилучено CMR № 398599 від 03.08.2018 та не повернуто позивачу оцінюються судом критично, оскільки відсутність з обєктивних причин у позивача спірної товарно-транспортної накладної підтверджує неможливість передання відповідачу CMR накладної.

Надані відповідачем дублікати квитанцій від 06.08.2019, 09.08.2019 та 10.08.2018 на загальну суму 4 600 грн, які були сплачені директором відповідача на рахунок водія, зазначеного у заявці на перевезення не підтверджують здійснення відповідачем оплати за здійснене спірне перевезення, оскільки дані кошти були оплачені фізичною особою ОСОБА_3 на рахунок фізичної особи ОСОБА_2, посилання про сплату цих коштів на виконання заявки на перевезення № UA 1807031 від 31.07.2018 у цих квитанціях також відсутнє.

Усі інші твердження та доводи сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Разом із тим, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та відповідача, які викладені останніми у позовній заяві, відзиві на позов, відповіді на відзив та їх відображення у судовому рішенні, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання з оплати наданих транспортних послуг згідно договору № UA 1807031 від 31.07.2018 по маршруту: Гостомель (Київська область) склад митниця п/м Краковець (Польща), позивачем за період з 06.09.2018 по 22.07.2019 нараховано 1 649 грн інфляційних втрат та 447,12 грн 3 % річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що судом встановлено відсутність прострочення виконання відповідачем зобовязання зі сплати 17 000 грн за надані транспортні послуги згідно договору № UA 1807031 від 31.07.2018 по маршруту: Гостомель (Київська область) склад митниця п/м Краковець (Польща), суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 1 649 грн інфляційних втрат та 447,12 грн 3 % річних.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства Агрофірма ОСОБА_1 (69083, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ ШЕВЧУКА, будинок 4 А; ідентифікаційний код 41243086) до Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ ЄВРОПЕЙСЬКЕ ТОРГІВЕЛЬНЕ ПАРТНЕРСТВО (08207, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 41243086) про стягнення 19 096, 12 грн відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 04.10.2019.

Суддя П.В.Горбасенко