ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/586/19

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

при секретарі судового засідання Чеголі Є.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО м. Курахове

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.07.2019 р.

по справі № 915/586/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО м. Курахове

до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський тепловозоремонтний завод м. Миколаїв

про стягнення 1 107 608,74 грн.

суддя суду першої інстанції: Семенчук Н.О.

час та місце ухвалення рішення: 09.07.2019 р., м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області.

повний текст рішення складено та підписано: 11.07.2019 р.

за участю представників сторін:

від Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський тепловозоремонтний завод м. Миколаїв - адвокат Калаянов І.В.,

від Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО м. Курахове

- адвокат Пінчук-Ніколайчук Ю.В.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.08.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО м. Курахове на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.07.2019 р. по справі № 915/586/19 та призначено апеляційну скаргу до розгляду на 24.09.2019 р. на 10:00 год.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО м. Курахове розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

В березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО м. Курахове звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський тепловозоремонтний завод м. Миколаїв штрафних санкцій у розмірі 1 107 608,74 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївський тепловозоремонтний завод м. Миколаїв прострочило строк виконання договору підряду на капітальний ремонт тепловоза 2ТЕ-116 № 327 секція «А» інв.. № 93/0000 на 24 календарні дні, у зв`язку з чим позивачем на підставі п. 6.4.1. договору підряду нараховано неустойку в сумі 1 107 608,74 грн.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 09.07.2019 р. позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський тепловозоремонтний завод м. Миколаїв на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО м. Курахове штрафні санкції у розмірі 443 043,50 грн. та 16 614,13 грн. судового збору.

При ухваленні вищевказаного рішення, місцевий господарський суд, здійснивши оцінку ступеня вини відповідача в простроченні виконання зобов`язання за договором та причин неналежного виконання зобов`язання, взяв до уваги незначний період прострочення виконання відповідачем робіт та відсутність в матеріалах справи доказів понесення позивачем збитків, внаслідок порушення відповідачем зобов`язання за договором, дійшов висновку про зменшення суми заявленої неустойки на 60 %.

Не погодившись з наведеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО м. Курахове звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду в частині відмови у стягненні 664 565,24 грн. скасувати та прийняти нове, який позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована порушенням Господарським судом норм процесуального та матеріального права.

Порушення норм процесуального права на думку Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО м. Курахове полягає в тому, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський тепловозоремонтний завод м. Миколаїв від 01.07.2019 р. № 1 про зменшення штрафних санкцій мала бути залишена без розгляду, оскільки її подано після підготовчого провадження.

Щодо порушення норм матеріального права, апелянт зазначає, що договір підряду від 27.03.2018 р. № 50-ВЭ-ДЛТ підписаний представниками обох сторін, а тому сторонами узгоджено умови договору щодо розмірів штрафів та підстав їх нарахування, та відповідачем з приводу встановлених умов не висловлювалось жодних заперечень.

Позивач критично ставиться до актуальності та правдивості наданого відповідачем звіту про фінансові результати за 2018 рік (як доказу скрутного фінансового становища) та зазначає, що він не є належним доказом, оскільки на ньому відсутні відмітки про прийнятті його контролюючим органом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО м. Курахове не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО м. Курахове та Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївський тепловозоремонтний завод м. Миколаїв укладено договір підряду № 50-ВЭ-ДЛТ, за умовами якого підрядник переймає на себе зобов`язання на свій ризик і за завданням генпідрядника виконати з власних матеріалів капітальний ремонт в об`ємі КР1 з продовженням терміну експлуатації (код ДКПП 33.17.11) тепловоза 2ТЕ-116 № 327 секція «А» інв. № 93/0000 відповідно до умов цього договору .

Відповідно до п. 1.2 договору безпосередній перелік, об`єм, вартість робіт узгоджується сторонами в додатках, що є невід`ємними частинами договору.

Згідно з п. 1.3 договору генпідрядник зобов`язується прийняти і сплатити підрядникові виконані роботи, відповідно до умов цього договору.

Місцем виконання робіт визначено: м. Миколаїв, вул. Знаменська, 16, А (п.1.4 Договору).

Приписами п. 2.1.2 договору (в редакції додаткової угоди від 14.08.2018 р.) визначено, що підрядник зобов`язується виконати роботи впродовж 105 робочих днів з моменту підписання двома сторонами акту приймання передачі устаткування в ремонт на території підрядника.

Згідно з п. 2.1.3 договору підрядник зобов`язується прийняти по акту прийому-передачі устаткування в ремонт. У акті прийому-передачі устаткування в обов`язковому порядку вказується кількість, наявність зовнішніх ушкоджень, комплектність, заставна вартість устаткування, переданого в ремонт.

Відповідно п. 2.1.10 договору підрядник зобов`язується після закінчення виконання робіт своєчасно, проте не пізніше за 2 календарних днів до дати прогнозованої передачі устаткування з ремонту, сповістити генпідрядника про готовність устаткування для передачі з ремонту та здати генпідряднику виконані роботи з оформленням акту прийому передачі виконаних робіт і наданням акту випробування устаткування відповідно до розробленої програми випробувань.

Здача-приймання устаткування з ремонту відбувається в місці, обумовленому п.1.4 цього договору.

Положеннями п. 2.1.12 договору визначено, що у акті прийому-передачі устаткування в обов`язковому порядку вказується кількість, наявність зовнішніх ушкоджень, комплектність устаткування, переданого з ремонту.

Згідно з п. 2.2.1 договору генпідрядник зобов`язується передати підрядникові устаткування по акту прийому-передачі устаткування. У акті прийому-передачі устаткування в обов`язковому порядку вказується кількість, наявність зовнішніх ушкоджень, комплектність, заставна вартість устаткування, переданого в ремонт.

Відповідно до п. 3.3 договору (в редакції додаткової угоди від 14.08.2018 р.), сума договору визначається загальною сумою усіх додатків, які є невід`ємною частиною договору, та складає 9 230 072,82 грн., у тому числі ПДВ 20% у сумі 1 538 345,47 грн.

За приписами п. 4.3 договору передача устаткування для виконання робіт за цим договором і його повернення з ремонту здійснюється сторонами з оформленням відповідних актів прийому передачі устаткування. Наявність технічної документації в повному обсязі є обов`язковою. Устаткування подається в ремонт в комплектному стані, відчищене від бруду.

Пунктом 8.1 договору визначено, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін.

Сторони прийшли до згоди, що у разі належного виконання обома сторонами своїх зобов`язань, строк дії договору встановлюється до 01.04.2019 р. включно. У разі не виконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов`язань за даною угодою, термін дії договору подовжується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

22.06.2018 р. між представниками позивача і відповідача підписано акт приймання-передачі тепловоза 2ТЕ-116 № 327 секція «А» в ремонт.

На виконання умов договору відповідач виконав, а позивач прийняв роботи із заводського ремонту в об`ємі КР1 тепловоза 2ТЕ-116 № 327 секція «А» інв. № 93/0000, про що складено та підписано сторонами акт-приймання передачі виконаних робіт.

Позивач оплатив виконані роботи у повному обсязі.

Однак, в порушення положень п. 2.1.2 договору відповідач виконав вищевказані роботи з простроченням на 24 календарні дні, про що свідчить підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт.

30.01.2019 р. позивач направив відповідачу претензію № 1618/1813, в якій наполягав на сплаті штрафних санкцій в розмірі 1 107 608,74 грн. за порушення строків виконання робіт за договором.

Листом від 08.02.2019 р. відповідач визнав наявність несвоєчасного виконання своїх зобов`язань та нараховані йому позивачем штрафні санкції, але враховуючи довготривалі відносини між підприємствами, просив переглянути рішення щодо їх стягнення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 1 ст. 202 Цивільного Кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема, із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В силу приписів ч. ч. 1, 2 ст. 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Відповідно до ч.1. ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За приписами ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу приписів ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України неустойка є одним з видів виконання зобов`язання.

Таким чином, неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання. Неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

Рішенням Конституційного Суду України від 11.07.2013 р. №7-рп/2013 визначено, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Передбачається, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Як вбачається з п. п. 6.4.1 договору підряду від 27.03.2018 р. № 50-ВЭ-ДЛТ у разі невиконання робіт в строк, передбачений в п. п. 2.1.2 договору підрядник виплачує генпідрядникові пеню у розмірі 0,5 % від вартості робіт за договором за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкції. При цьому повинно бути взято до уваги:

- ступінь виконання зобов`язання боржником;

- майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні.

- не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу;

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з врахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що законодавством не врегульовано розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, дане питання вирішується господарським судом за власним переконанням.

Беручи до уваги вищевказані норми законодавства, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо можливості зменшення суми неустойки на 60 % з огляду на наступне.

По-перше, щодо ступеня виконання зобов`язання, то відповідно до акту прийняття-передачі виконаних робіт від 26.12.2018 р. № 244 замовник прийняв виконані роботи та підписався під тим, що претензій по об`єму та якості виконаних робіт немає, тобто зобов`язання за договором підряду від 27.03.2018 р. № 50-ВЭ-ДЛТ виконані в повному обсязі.

По-друге, відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Будь-які докази понесення позивачем збитків, в розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України, внаслідок порушення відповідачем свого зобов`язання по договору в матеріалах справи відсутні.

Доводи апелянта щодо порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, які полягають в прийнятті заяви про зменшення суми стягуваних штрафних санкцій до 300 000,00 грн. після закінчення підготовчого провадження, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки суд першої інстанції скористався своїми дискреційними повноваженнями та змешив суму штрафних санкцій за власною ініціативою та на власний розсуд.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд за наявності всіх підстав для зменшення суми стягуваних штрафних санкцій, передбачених ст. 233 Господарського кодексу України, дійшов правомірного висновку про можливість їх зменшення на 60%, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО м. Курахове залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 272-282 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.07.2019 р. по справі № 915/586/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО м. Курахове - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.09.2019 р.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді О.Ю. Аленін

І.Г. Філінюк