ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2019 р. Справа№ 911/821/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Пашкіної С.А.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Шульга К.В. - ордер серія КВ № 425675 від 24.09.2019р.

від відповідача: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший столичний хлібзавод"

на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2019р.

у справі № 911/821/19 (суддя Л.Я. Мальована)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Агроцентрелеватормлинбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший столичний хлібзавод"

про стягнення 250.659 грн. 93 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроцентрелеватормлинбуд" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший столичний хлібзавод" про заборгованості у розмірі 250 659 грн. 93 коп., з яких: 225 519 грн. 06 коп. борг; 19 908 грн. 90 коп. пеня; 1 669 грн. 66 коп. 3% річних; 3 532 грн. 31 коп. інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обов`язку з оплати виконаних підрядних робіт.

08.05.2019р. до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про уточнення (зменшення) позовних вимог в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 205 389 грн. 85 коп., з яких: 175 519 грн. 06 коп. борг; 1 869 грн. 91 коп. 3% річних; 5 561 грн. 98 коп. інфляційні втрати; 22 438 грн. 90 коп. пеня, а також покласти на відповідача витрати на адвокатські послуги в сумі 16 500 грн. 00 коп.

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.06.2019р. у справі № 911/821/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший столичний хлібзавод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентрелеватормлинбуд» 175 519 грн. 06 коп. - боргу, 1 869 грн. 91 коп. - 3% річних, 5 561 грн. 98 коп. - інфляційних втрат, 22 438 грн. 90 коп. пені, 16 500 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, 3 080 грн. 85 коп. судового збору. В іншій частині провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший столичний хлібзавод» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2019р. у справі №911/821/19 та прийняти нове рішення, в якому врахувати доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший столичний хлібзавод».

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший столичний хлібзавод» передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), судді: Зубець Л.П., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший столичний хлібзавод» на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2019р. розгляд справи № 911/821/19 призначено до розгляду на 25.09.2019р.

29.08.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2019р. у справі № 911/821/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлено, що 19.06.2019р. представник відповідача у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

26.06.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроцентрелеватормлинбуд» (підрядник - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший столичний хлібозавод» (замовник - відповідач) був укладено договір № 01/06-2017 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1Договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання, власними силами і силами залучених організацій виконати роботи по виготовленню металоконструкцій з ґрунтуванням та фарбуванням металевих поверхонь цеху № 3 Перший столичний хлібозавод в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області.

Згідно з п. 1.2 Договору місцезнаходження будівництва с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області.

Відповідно до п. 13. Договору замовник зобов`язується надати підряднику будівельний майданчик, узгоджену проектну документацію, площадку для виготовлення і збирання металоконструкцій, зареєстровану у територіальному органі Держархбудконтролю декларацію (дозвіл) на виконання будівельних робіт, забезпечити фінансування будівництва, прийняти та оплатити виконанні роботи.

Відповідно до п.3.3 Договору вартість робіт визначається за фактично виконані об`єми будівельно-монтажних робіт, які перелічені у формах і довідках (КБ-2в; КБ-3), підписані сторонами і скріплені їх печатками.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що замовник перераховує Підряднику аванс, який складає 1 500 000,00 грн., в тому числі ПДВ 250 000 грн. 00 коп.

Згідно з п. 5.2. договору замовник проводить щомісячну оплату Підряднику за фактично виконані роботи згідно актів виконаних робіт і довідок форми (КБ-2В; КБ-3). Оплата виконаних робіт здійснюється у термін 10 (десяти) робочих днів після підписання Сторонами актів і довідок виконаних робіт.

На виконання умов договору позивач виконав роботи на суму 235 487 грн. 17 коп., що підтверджується актами КБ-2в та довідкою КБ-3 від 03.01.2019 р., копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач не виконав обов`язок по оплаті виконаних робіт в повному обсязі, в зв`язку з чим за останнім, з урахуванням поданих уточнень, утворилась заборгованість в сумі 175 519 грн. 06 коп. Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ( ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; її розмір є доведеним залученими Позивачем до справи доказами, а також відсутністю обґрунтованого спростування з боку Відповідача, з огляду на що позовна вимога про стягнення 175 519 грн. 06 коп. заборгованості визнається судом обґрунтованою та підлягає стягненню.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором у заявленому розмірі 175 519 грн. 06 коп. належним чином доведений та документально підтверджений, а тому, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 175 519 грн. 06 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 869 грн. 91 коп. 3% річних та 5 561 грн. 98 коп. інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за перерахунком суду 3% річних в розмірі 1 869 грн. 91 коп. та збитки від інфляції в розмірі 5 561 грн. 98 коп.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка,штраф, пеня),яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 10.3 Договору у випадку порушення замовником строку оплати виконаних робіт, визначеного у розділі 5 Договору, замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від вартості неоплачених будівельно - монтажних робіт, за веь час прострочення, до повної оплати робіт.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 22 438 грн. 90 коп.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 16 500 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

14.02.2019р. між позивачем (довіритель) та адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Паритет» був укладений договір про надання правової допомоги № 2/юр.

За змістом ст. 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

26.03.2019р. адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Паритет» було видано ордер серії КВ № 425719 на надання правової допомоги ТОВ «Агроцентрелеватормлинбуд» адвокату Шульзі К.В.

Підтвердженням того, що Шульга К.В. адвокат є свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія № 2999 від 21.06.2007 року. Також позивачем долучено платіжні доручення на оплату адвокатських послуг на загальну суму 16 500 грн. 00 коп., які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, якому було сплачено кошти, наявні докази надання адвокатом правової допомоги у даній справі та фактичного перерахування коштів на підставі договору, апеляційний господарський суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем вимог щодо стягнення 16 500 грн. 00 коп. як витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2019р. у справі № 911/821/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший столичний хлібзавод" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2019р. у справі № 911/821/19 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший столичний хлібзавод".

3. Матеріали справи № 911/821/19 повернути до Господарського суду київської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 07.10.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.А. Пашкіна