УХВАЛА

м. Київ

07.10.2019Справа № 910/11141/19

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши клопотання представника Кабінету Міністрів України про продовження встановленого судом строку у справі

За позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01601)

до 1. Кабінету Міністрів України (01008, вул. Грушевського, 12/2)

2. Державної казначейської служби України

(вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601)

про стягнення 15 483 843 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Кабінету Міністрів України та Державної казначейської служби України про стягнення 15 483 843 000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на встановлену рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/6064/17 від 10.04.2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2018 року протиправну бездіяльність Кабінету Міністрів України, яка полягає у невизначенні джерел фінансування та порядку визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, при прийнятті постанови від 01.10.2015 року № 758 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", чим завдано шкоди позивачу на загальну суму 15 483 843 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

10.09.2019 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява № 14/3-2588 від 09.09.2019 про усунення недоліків позовної заяви, розглянувши яку суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/11141/19.

Також зазначеною ухвалою суду відповідачу було запропоновано у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

03.10.2019 відповідачем було подано клопотання про продовження строку для надання відзиву на позов на 15 робочих днів з моменту отримання відповідної ухвали.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку щодо його задоволення, з урахуванням наступного.

Частиною 1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, судом в контексті означеного враховано, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

За приписами ч.ч.2,6 ст.119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного у сукупності, з метою виконання завдань господарського судочинства та дотримання його основних засад, суд дійшов висновку щодо можливості задоволення клопотання представника Кабінету Міністрів України строк, встановлений ухвалою від 16.09.2019р. Господарського суду міста Києва строк на надання до суду відзиву на позовну заяву до 17.10.2019р.

Керуючись ст. ст. 119, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання представника Кабінету Міністрів України про продовження встановленого судом строку.

2. Продовжити Кабінету Міністрів України строк, встановлений ухвалою від 16.09.2019р. Господарського суду міста Києва строк на надання до суду відзиву на позовну заяву до 17.10.2019р.

3. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції.

Суддя М.О. Лиськов