ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2019 р. Справа№ 910/2308/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Хрипуна О.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження,

без повідомлення учасників справи,

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Малахіт»

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 року (повний текст рішення складено 19.06.2019 року)

у справі № 910/2308/19 (суддя Шкурдова Л.М.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УІІК СЕРВІС»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Малахіт»

про стягнення 27 631,09 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У 2019 році Товариство з обмеженою відповідальністю «УІІК СЕРВІС» (далі за текстом - ТОВ «УІІК СЕРВІС») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Малахіт» (далі за текстом - ТОВ «ІБК «Малахіт») про стягнення 27 631,09 грн. - заборгованості за квартплату та плату за комунальні послуги.

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «УІІК СЕРВІС» посилається на ст. ст. 322 ЦК України, ст. ст. 20, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 7, 8 Правил користування житловими будинками і гуртожитками, ст. ст. 67, 68 ЖК Української РСР та вказує, що виконує функції з утримання будинку та прибудинкової території, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків щодо нежилого приміщення № 147 у будинку 1 «а» по вул. Дніпровська набережна у м. Києві, власником якого є ТОВ «ІБК «Малахіт». У зв`язку з тим, що укладений з ТОВ «ІБК «Малахіт» Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 20-147/Е від 01.06.2013 року припинив свою дію, ТОВ «ІБК «Малахіт» від укладення нового договору ухиляється, проте продовжує користуватися послугами, які надає ТОВ «УІІК СЕРВІС», позивач звернувся з позовом у цій справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 року у справі № 910/2308/19 позовну заяву задоволено частково. Присуджено до стягнення з ТОВ «ІБК «Малахіт» на користь ТОВ «УІІК СЕРВІС» 15 342,67 грн. - основного боргу та 978,38 грн. - витрат по сплаті судового збору; в іншій частині в позові відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що, оскільки Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 20-147/Е від 01.06.2013 року не було розірвано за згодою сторін або у судовому порядку, відтак цей Договір є чинним. Оскільки ТОВ «ІБК «Малахіт» отримувало послуги від ТОВ «УІІК СЕРВІС», однак їх не оплачувало, за ним утворилась заборгованість. Визначаючи розмір такої заборгованості господарський суд першої інстанції, після перевірки наданого ТОВ «УІІК СЕРВІС» розрахунку, вказав, що відсутність зазначеного у Договорі тарифу не свідчить про відсутність у відповідача обов`язку здійснення оплати спожитих комунальних послуг за цінами, визначеними у відповідності до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «ІБК «Малахіт» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 року в частині стягнення основного боргу та прийняти нове рішення, яким стягнути з ТОВ «ІБК «Малахіт» на користь ТОВ «УІІК СЕРВІС» 4 688,25 грн. основного боргу та судовий збір.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «ІБК «Малахіт» посилається на неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, зокрема ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки вірно встановивши обставини справи, господарський суд першої інстанції дійшов неправильних висновків. Так, відповідач вважає, що до застосування підлягає тариф 8,27 грн. за 1 кв.м. площі, а не 13,62 грн. за 1 кв.м. площі, оскільки чинним законодавством не передбачено розмежування тарифу за нежитлове приміщення та тарифу за житлове приміщення.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною ТОВ «ІБК «Малахіт» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 року у справі № 910/2308/19.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як свідчать матеріали справи, встановлено місцевим господарським судом та підтверджується сторонами судового провадження, ТОВ «УІІК СЕРВІС» є балансоутримувачем та одночасно управителем житлового комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, за адресою Дніпровська набережна № 1 та 1а у місті Києві.

ТОВ «ІБК «Малахіт» є власником нежилого приміщення № 147 у будинку 1 «а» по вул. Дніпровська набережна у місті Києві.

ТОВ «УІІК СЕРВІС» виконує функції з утримання будинку і прибудинкової території, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані житлово-комунальні послуги.

01.06.2013 року ТОВ «УІІК СЕРВІС» (за Договором - виконавець) та ТОВ «ІБК «Малахіт» (за Договором - споживач) уклали Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 20-147/Е (далі за текстом - Договір), згідно з п. 1 якого, предметом Договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку № 1а по вул. Дніпровська набережна у м. Києві, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим Договором.

Умовами пункту 2. Договору встановлено, що ТОВ «УІІК СЕРВІС» надає послуги за протокольно узгодженим тарифом у розмірі 6,70 грн. за 1 кв. м. площі; протокольно узгоджений тариф діє до встановлення тарифу рішенням органу місцевого врядування.

Розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення Договору становить 952,74 грн.

За умов пп. 5) п. 12 Договору, ТОВ «УІІК СЕРВІС» має прово вносити за погодженням з ТОВ «ІБК «Малахіт» у Договір зміни, що впливають на розмір плати за послуги.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.05.2016 року. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однієї із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим (п. 20 Договору).

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що укладений сторонами Договір було розірвано за згодою сторін або у судовому порядку, а також враховуючи умови пп. 5) п. 12 Договору (яким виконавцю надано право за погодженням зі споживачем вносити до Договору зміни, які впливають на розмір плати за послуги), колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що укладений сторонами Договір на час розгляду справи судом є чинним.

03.04.2017 року, Розпорядженням Київської міської адміністрації № 386 для житлових будинків № 1 та № 1 «а» по вул. Дніпровська набережна затверджений тариф на утримання будинків та прибудинкових територій в розмірі 8,27 грн. на 1 кв. м. площі квартири.

Тариф на нежитлові приміщення у Розпорядженні відсутній, у зв`язку з чим позивач, як він вважає у відповідності до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкової території, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (далі за текстом - Порядок), чинного в цей період, було розраховано тариф для нежитлових приміщень, які знаходяться в сфері його обслуговування.

22.05.2017 року ТОВ «УІІК СЕРВІС» листом № 63 запропонувало ТОВ «ІБК «Малахіт» згідно з пп. 5) п. 12 Договору переглянути ціну та підписати додаткову угоду та протокол погодження договірної ціни у розмірі - 1 936,76 грн., яка обрахована із зазначенням тарифу для нежитлових приміщень у розмірі 13,62 грн.

ТОВ «ІБК «Малахіт» не надало згоди на застосування визначеного ТОВ «УІІК СЕРВІС» тарифу та у Листах від 12.06.2017 року (вих. № 64), від 22.09.2017 року (вих. № 101) просило надати докладне обґрунтування зміни діючого тарифу.

13.02.2018 року ТОВ «УІІК СЕРВІС» Листом № 17 повідомило ТОВ «ІБК «Малахіт» про те, що, оскільки, у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 3 200,00 грн., до 2017 заробітна плата становила - 1 450,00 грн., що у 2,2 рази менше, застосовано такий коефіцієнт для розрахунку підвищення вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

ТОВ «УІІК СЕРВІС» надало, а ТОВ «ІБК «Малахіт» отримало передбачені Договором послуги; при цьому, ТОВ «ІБК «Малахіт» оплачує отримані послуги за погодженим у Договорі тарифом (6,70 за 1 кв. м., щомісячна плата за надані послуги - 952,74 грн.).

Вважаючи, що ТОВ «ІБК «Малахіт» не оплатило в повному обсязі погоджені Договором послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з квітня 2017 року по грудень 2018 року, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість з оплати цих послуг у сумі 27 631,09 грн., ТОВ «УІІК СЕРВІС» звернулось з позовом про стягнення грошових коштів, що є предметом спору у цій справі. При цьому, ТОВ «ІБК «Малахіт» отримання від ТОВ «УІІК СЕРВІС» комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території не заперечує, однак вважає, що ТОВ «УІІК СЕРВІС» здійснено нарахування вартості комунальних послуг за завищеною ціною, без внесення відповідних змін у Договір.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставлять (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Статтею 322 України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний, серед іншого, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5) ч. 3 ст. 20 цього Закону).

Згідно п. п. 7, 8 Правил користування житловими будинками і гуртожитками, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладаються на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Співвласники житлового будинку, гуртожитку зобов`язані забезпечувати належне утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, поточний і капітальний ремонт, технічне переоснащення спільного майна житлового будинку, гуртожитку пропорційно до частки співвласника на умовах співфінансування.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (затверджений Постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» від 01.06.2011 року № 869) (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги (далі - виконавці), суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями (далі - субпідрядники), органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).

Згідно з п. 2 цього Порядку, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку. Тариф на послуги враховує вартість отриманих послуг з централізованого постачання холодної води (з урахуванням втрат та витрат води у внутрішньобудинкових системах), водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) в обсягах, визначених за приладами обліку або відповідно до Методики розроблення технологічних нормативів використання питної води житлово-експлуатаційними підприємствами та організаціями, затвердженої в установленому порядку. Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг). Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.

Під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв.м. загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку) (п. 3 Порядку).

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції, зважаючи на Лист від 22.05.2017 року (вих. № 63) ТОВ «УІІК СЕРВІС», відзначає, що за текстом цього Листа ТОВ «УІІК СЕРВІС» повідомило ТОВ «ІБК «Малахіт», що Розпорядженням КМДА № 386 від 03.04.2017 року для житлових будинків № 1 та № 1 «а» по вул. Дніпровська Набережна затверджений тариф на утримання будинків та прибудинкової території в розмірі 8,27 грн. на 1 кв. м. квартири при базових ставках та тарифах; затвердження тарифу на нежитлові приміщення Розпорядженням не передбачено. У зв`язку з цим та на підставі пп. 5) п. 12 Договору, ТОВ «УІІК СЕРВІС» направило ТОВ «ІБК «Малахіт» для підписання Додаткову угоду та протокол узгодження договірної ціни та, зокрема, тарифу за 1 кв. м. у розмірі 13,62 грн.

Відтак, звертаючись до ТОВ «ІБК «Малахіт» про внесення змін щодо розміру тарифу, ТОВ «УІІК СЕРВІС» мало надати обґрунтований розрахунок, який би відповідав вимогам Порядку та його п. 3, зокрема, щодо забезпечення прозорості визначення вартості усіх послуг, з урахуванням вартості цих послуг, встановленої Розпорядженням КМДА № 386 від 03.04.2017 року.

Однак, як свідчать наявні у справі матеріали, які направлялись ТОВ «УІІК СЕРВІС» на адресу ТОВ «ІБК «Малахіт», Листи щодо зміни розміру тарифу не містили належного розрахунку тарифу, з посиланням на чинне у той час законодавство. Поряд з цим, необхідно відзначити, відсутність будь-якого такого розрахунку тарифу у вказаних Листах.

Звертаючись з позовом у цій ТОВ «УІІК СЕРВІС» мало надати обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми з посиланням на належним чином визначений тариф, який підлягає до застосування при вирішенні питання щодо розміру заборгованості ТОВ «ІБК «Малахіт».

Колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що Розпорядження КМДА № 386 від 03.04.2017 року містить у собі структуру тарифу за 1 кв. м. загальної площі квартири за місяць, послуги у якій які є аналогічними тим, що визначені ТОВ «УІІК СЕРВІС» у Калькуляції витрат на утримання будинку та прибудинкової території. Однак, одні і ті самі послуги у Розпорядженні визначені іншою вартістю у грн., ніж ті, що вказані у Калькуляції. При цьому, вказана Калькуляція не містить у собі обґрунтування такої вартості та не відповідає вимогам Порядку в т.ч. щодо визначення витрат за відповідними формулами.

Поряд з цим, за текстом Розпорядження КМДА № 386 від 03.04.2017 року відсутня вказівка щодо необхідності здійснення перерахунку тарифу щодо нежитлових приміщень.

Згідно зі ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

За визначенням ст. ст. 76 - 78 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ТОВ «УІІК СЕРВІС», звертаючись з позовом у цій справі, мало надати належні докази на підтвердження наявності та розміру заборгованості ТОВ «ІБК «Малахіт» за отримані послуги. При цьому, розмір заявленої до стягнення заборгованості має підтверджуватися тарифом, який би був встановлений у передбаченому чинним законодавством порядку.

Однак, як свідчать матеріали справи, ТОВ «УІІК СЕРВІС» належних та достовірних доказів в обґрунтування заявлених вимог не надало, а відтак, у задоволенні позову має бути відмовлено.

Статтею 275 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких підстав, прийняте місцевим господарським судом рішення від 28.05.2019 року підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Малахіт» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 року у справі № 910/2308/19 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 року у справі № 910/2308/19 скасувати повністю.

3. Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УІІК СЕРВІС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Малахіт» про стягнення 27 631,09 грн. відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УІІК СЕРВІС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Малахіт» 2 643,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст. ст. 287 - 289 ГПК України

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

О.О. Хрипун