ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

26.09.2019м. ДніпроСправа № 904/4318/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргон", м.Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", м.Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 42 201,90 грн.

Суддя Красота О.І.

без участі представників

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аргон" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" і просить суд стягнути 42 201,90 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором поставки №17032019 від 24.03.2019р. в частині оплати поставленого товару.

Разом із позовною заявою Позивач подав заяву про забезпечення позову і просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" та наявні на рахунках, відкритих останнім в будь-яких банківських установах України в межах суми позову 253 803,398 грн.

Заява про забезпечення позову мотивована наступними підставами.

Станом на дату подачі позову, Відповідач жодних дій спрямованих на сплату грошових коштів за поставку Товару не виконав.

Відповідач ухиляється від сплати не лише за зобов`язанням, яке є предметом позову, а й за іншими зобов`язаннями на користь третіх осіб. Лише за період з 2018 року господарським судом Запорізької області було видано накази про примусове виконання рішень, якими було стягнуто грошові кошти з Відповідача в рахунок погашення заборгованостей за невиконаними зобов`язаннями.

Судові накази у справі №908/624/19 від 13.08.2019, у справі № 908/350/19 від 06.06.2019, від 09.07.2019 у справі № 908/487/19, від 09.07.2019 у справі № 908/1164/19, від 18.07.2019 у справі № 922/3178/18, від 31.10.2018 у справі № 908/1594/18, від 08.01.2019 у справі № 908/2004/18, від 10.01.2019 у справі № 908/392/18, від 23.04.2019 у справі № 908/122/19, від 23.04.2019 у справі № 922/3178/18, та багато інших.

На підставі вищевикладеного, Позивач вважає Відповідача злісним неплатником за власними зобов`язаннями, тому існує висока ймовірність того, що він докладе зусиль для ухилення від сплати заборгованості, яка є предметом даного позову.

Відповідно до ст.ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Відповідно до п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову": заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості (п. 3 постанови пленуму).

Позивач просить накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" в межах суми позову в розмірі 253 803,38 грн.

Проте в прохальній частині позовної заяви Позивач просить суд стягнути з Відповідача грошові кошти в розмірі 42 201,90 грн.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Дослідивши заяву Позивача про забезпечення позову, суд зазначає, що Позивачем не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову, про які просить Позивач, істотно ускладнить та/або унеможливить виконання рішення суду у цій справі у випадку ухвалення такого рішення на користь Позивача.

Суд дійшов висновку, що Позивач не надав суду належних обґрунтувань та доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не вказав на які саме банківські рахунки накласти арешт, та в якій банківській установі, не надав жодних доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких буде звертатись до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову.

Слід також зазначити, що Позивач просить суд накласти арешт в межах суми позову в розмірі 253 803,38 грн., проте в прохальній частині позову Позивач просить стягнути з Відповідача суму 42 201,90 грн.

Зі змісту поданої заяви реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається.

З огляду на вищенаведене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргон" про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Аргон" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.І. Красота