ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2019 р. Справа№ 910/4840/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Хрипуна О.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження,

без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвентум Київська Ф.І.Л.І.Я»

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 року

у справі № 910/4840/19 (суддя Грєхова О.А.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський м`ясокомбінат»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвентум Київська Ф.І.Л.І.Я»

про стягнення 49 002,97 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомирський м`ясокомбінат» (далі за текстом ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» (далі за текстом ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я») про стягнення 41 987,55 грн. заборгованості за поставлений товар, 3 159,58 грн. пені, 696,26 грн. інфляційних нарахувань, 3 159,58 грн. процентів за користування чужими коштами, а всього 49 002,97 грн.

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» посилається на ст. ст. 20, 198, 216, 230-232 ГК України, ст. ст. 16, 536, 625 ЦК України, умови п.п. 3.2, 5.1, 5.2 Договору) та вказує, що ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» частково оплатило поставлений йому ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» за Договором товар, у зв`зку з чим утворилась заборгованість у розмірі 41 987,55 грн.. на яку було нараховано пеню, інфляційні та проценти за користування чужими коштами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 року у справі № 910/4840/19 позовну заяву задоволено повністю. Присуджено до стягнення з ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» на користь ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» 41 987,55 грн. заборгованості за поставлений товар, 3 159,58 грн. пені, 696,26 грн. інфляційних нарахувань, 3 159,58 грн. процентів за користування чужими коштами та 1921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» не здійснило у повному обсязі оплату поставленого ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» товару, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 41 987,55 грн., а відтак вимоги ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» в цій частині є законними та обґрунтованими.

Задовольняючи вимоги позову щодо стягнення 3 159,58 грн. пені, 696,26 грн. інфляційних нарахувань, 3 159,58 грн. процентів за користування чужими коштами господарський суд першої інстанції послався на умови укладеного сторонами Договору, ст. ст. 536, 550, 551, 625, 692, 694 ЦК України, ст. ст. 230, 231 ГК України, ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням частково, ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 року у справі № 910/4840/19 скасувати частково та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» на користь ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» 37 987,55 грн. заборгованості, 3 159,58 грн. пені, 696,26 грн. інфляційних, 267,23 грн. процентів за користування чужими коштами та 1 650,71 грн. витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права та недотримання норм процесуального права.

Зокрема, ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» вказує, що в період 19.03.2019 року 20.06.2019 року була здійснена оплата поставленого товару на загальну суму 4000,00 грн.

Крім того, ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» вважає наданий ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» розрахунок 3% річних арифметично невірним та вказує, що нараховані позивачем суми пені та 3% річних є тотожними, в той час як формули їх розрахунку є різними.

07.08.2019 року від ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» надійшов Відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач вважає прийняте місцевим господарським судом рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як свідчать матеріали справи та встановлено місцевим господарським судом, 25.11.2018 року між ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» (за Договором постачальник) та ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» (за Договором покупець) уклали Договір поставки № 299 (далі за текстом Договір), за умов п. 1.1 якого, постачальник зобов`язався передати у встановлені цим Договором строки м`яса великої рогатої худоби (ВРХ), свиней, коней, м`ясні полу фабрикати, м`ясна сировина, ковбасні вироби, а також розсольні сири, сир твердий та продукт сирний, а покупець зобов`язався прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму за умовами цього Договору.

Поставка товару здійснюється окремими партіями. Згідно видаткових (товарно-транспортних) накладних. Положення Договору розповсюджується на всі поставки товару здійснені в період його дії, незалежно від того чи має накладна. Згідно якої передано (поставлено) товар покупцю, посилання на цей Договір (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору поставка товару здійснюється на умовах EXW Франко-склад (згідно правил Інкотермс в редакції 2010 року). Отримання товару зі складу постачальника, що розташований за адресою: Україна, 10025, м. Житомир, вул. С. Параджанова, 127, або, за окремими погодженням сторін, - на умовах DDP (згідно правил Інкотермс в редакції 2010 року), автомобільним транспортом постачальника (перевізника). Місце призначення зазначається покупцем у замовленні на поставку товару склад, магазин або інша торгівельна точка покупця.

Остаточна кількість, асортимент, ціна та вартість кожної партії поставленого товару визначається у видатковій (товарно-транспортній) накладній постачальника, згідно якої товар був фактично переданий покупцю і яка є підставою для його оплати. Факт прийняття товару покупцем від постачальника, що підтверджується належно оформленими накладними, означає згоду із ціною, якістю, кількістю та асортиментом поставленого товару (п. 2.12 Договору).

Згідно з п. 3.2 Договору, за попередньою домовленістю сторін цього Договору оплата за товар може здійснюватись шляхом передплати за товар або з відстрочкою платежу, але не пізніше строку зазначеного в накладній. Якщо термін оплати за товар не вказано в накладній, розрахунок за товар здійснюється покупцем у строк, що складає не більш ніж 14 календарних днів за ковбасні вироби з моменту отримання товару та 14 календарних днів за м`ясо та іншу м`ясну продукцію (м`ясні полу фабрикати, м`ясна сировина тощо) з моменту отримання товару.

Умовами п. 3.3 Договору сторони погодили, що розрахунки здійснюються на умовах 100% попередньої оплати (строк оплати не пізніше дня отримання товару), якщо у п. 3.2 цього Договору не визначений строк відстрочки платежу (стоїть прочерк). Крім того, постачальник має право застосовувати оперативно-господарську санкцію до покупця у вигляді переведення його на попередню оплату товару у випадку наявності у покупця заборгованості за раніше поставлений товар. Постачальник має право застосовувати до покупця додаткову оперативно-господарську санкцію у вигляді відстрочення поставки товару до повного погашення заборгованості за раніше поставлений товар.

У відповідності з п.п. 5.1, 5.2 Договору, при простроченні строків виконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором, покупець несе відповідальність, передбачену ст. ст. 536, 625 ЦК України і зобов`язується сплатити постачальнику суму основного боргу з урахуванням встановленого за весь час прострочення індексу інфляції, а також проценти у розмірі 3% в місяць від суми заборгованості за весь час прострочення, за користування чужими грошовими коштами. При простроченні строків виконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором, покупець зобов`язується також сплатити постачальнику пеню, нараховану за весь час прострочення виконання зобов`язань, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, встановленої у період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Договір набирає чинності з моменту (дати) підписання його сторонами і діє до 31.12.2019 року, а по грошовим зобов`язанням до повного їх виконання. Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від обов`язку виконати взяті на себе зобов`язання та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору і до моменту фактичного виконання зобов`язань за цим Договором (п. 6.1 Договору).

В період 18.12.2018 року 21.12.2018 року ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» поставило, а ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» без зауважень прийняло товар, згідно видаткових накладних № Ж-00161120 від 18.12.2018 року на суму 18 716,18 грн., № Ж-00163855 від 24.12.2018 року на суму 8 420,06 грн., № Ж-00166472 від 28.12.2018 року на суму 9 606,30 грн., № Ж-00167879 від 31.12.2018 року на суму 1 605,85 грн., № Ж-00167254 від 31.12.2018 року на суму 9 277,08 грн., № Ж-0162956 від 21.12.2018 року на суму 8 468,52 грн., на загальну суму 56 093,99 грн.

ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» поставлений товар оплатило частково, зокрема, 04.01.2019 року 406,44 грн., 08.01.2019 року 8 700,00 грн., 01.02.2019 2 000,00 грн., 25.02.2019 1 000,00 грн., 12.03.2019 1 000,00 грн., 18.03.2019 року 1 000,00 грн., а всього 14 106,44 грн.

Таким чином, ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» не сплатило за поставлений йому товар 41 987,55 грн., про стягнення яких ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» звернулось з позовом у цій справі.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України.

За визначенням ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності зі ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 530, ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування до спірних правовідносин, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» отриманий від ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» товар у визначені Договором строки не оплатило, у зв`язку з чим у нього утворилась спірна заборгованість.

Щодо поданих з апеляційною скаргою ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» доказів часткової сплати заборгованості за отриманий за Договором товар, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне відзначити, що з урахуванням приписів ст. 269 ГПК України та наведеного у апеляційній скарзі обґрунтування щодо неможливості їх подання до місцевого господарського суду, зазначені докази не можуть бути прийняті апеляційним господарським судом, виходячи з наступного.

Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою «Вручити особисто», внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» одержувач розписується та зазначає прізвище. Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи (Постанова Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку».

Відтак, враховуючи встановлений чинним законодавством порядок вручення поштового відправлення та відповідність цим вимогам наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, згідно з яким поштове відправлення було вручено особі за довіреністю ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я», колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та надання йому строку для подання суду відзиву на позовну заяву, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що ТОВ «Івентум Київська Ф.І.Л.І.Я» має можливість вирішити це питання на стадії виконання судового рішення.

Щодо вимог ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» про стягнення 3 159,58 грн. пені, 696,26 грн. інфляційних нарахувань та 3 159,58 грн. процентів за користування чужими коштами, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 3 ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати (ч. 5 ст. 694 ЦК України).

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За визначенням ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

У відповідності зі ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст. 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Враховуючи, що п. 5.1 Договору сторони погодили, що при простроченні строків виконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором, покупець несе відповідальність передбачену ст. ст. 536 та ст. 625 ЦК України і зобов`язується сплатити постачальнику суму основного боргу з урахуванням встановленого за весь час прострочення індексу інфляції, а також проценти у розмірі 3% в місяць від суми заборгованості за весь час прострочення, за користування чужими грошовими коштами, колегія суддів апеляційної інстанції вважає таку вимогу обґрунтованою.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку заявлених до стягнення сум пені, інфляційних нарахувань та процентів за користування чужими коштами, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову повністю.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції, зважаючи на доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне звернути увагу ТОВ «Інвентум Київська Ф.І.Л.І.Я» на умови п. 5.1 укладеного сторонами Договору щодо розміру відсотків за користування грошовими коштами, передбачених за порушення зобов`язання, а саме - 3% в місяць від суми заборгованості за весь час прострочення, а не 3% річних, як це вважає апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвентум Київська Ф.І.Л.І.Я» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 року у справі № 910/4840/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 року у справі № 910/4840/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

О.О. Хрипун