ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" вересня 2019 р. Справа № 903/765/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецуправління Дорсервіс», Приватного підприємства «Ірома» м. Луцьк.

про забезпечення позову до пред`явлення позову у справі №903/765/19

Представники сторін не викликались.

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецуправління Дорсервіс», та Приватне підприємство «Ірома» звернулось до господарського суду із заявою за вх.№ 01-60/804/19 від 25.09.2019 про забезпечення позову шляхом:

- заборони відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження в будь-якій спосіб 86/100 частини добудови адміністративного приміщення /А-5/, за адресою : Волинська обл., м. Луцьк, проспект Перемоги, 15, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна01.

Дана заява подана до пред`явлення до Господарського суду Волинської області позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецуправління Дорсервіс», Приватного підприємства «Ірома» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал».

Заяву обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 48086223 виданого 20.11.2015 Реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції Волинської області - Приватному підприємству «Ірома» на праві спільної часткової власності (після відчуження частки в розмірі 18/100 за договором ренти ТзОВ «Спецуправління дорсервіс») належить 68/100 частини добудови /А-5/ адміністративного будинку № АДРЕСА_1 . Луцьку.

ПП «Ірома» зазначене право власності зареєструвало в державному реєстрі речових прав та в Реєстрі права власності на нерухоме майно, номер об`єкта нерухомості 01.

Однак, договір купівлі-продажу майнових прав нерухомого майна, які є відмінними від права власності між ПАТ «Західінкомбанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» від 13.02.2019, є неукладеним і жодних правових наслідків не породжує.

Крім того, звертає увагу суду на те, що за вищезазначеним договором ренти ТзОВ «Спецуправління дорсервіс» є власником 18/100 підвальної частини даної добудови загальна площа, якої становить 1226,6 кв. у вигляді гаражів площею 229,3 кв.м. про, що в Державному реєстрі про право власності зроблений запис під номером 26386913, однак дані записи про право власності ПП «Ірома», ТзОВ «Спецуправління дорсервіс» згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності скасовані 11.09.2019, та зареєстровано право власності за ТзОВ «Фінансова компанія «Профкапітал».

Для реєстрації за ТзОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» право власності на 86/100 частини добудови подало підроблені рішення Господарського суду Волинської області від 20.11.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2019 до органу реєстрації - Затурцівській сільській раді, Локачинського району, Волинської області про визнання начебто за товариством права власності на 86/100 частину добудови.

Враховуючи наведене, заявник вважає, що відповідачем вчинено дії щодо посягання на його право власності, а тому обраний засіб забезпечення позову є співмірним, відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідає інституту забезпечення позову в господарському процесі.

На підтвердження викладених обставин долучив :

-свідоцтво про право власності №48086223 від 20.11.2015;

-договір купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності від 13.02.2019;

-витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності;

-інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна;

-рішення Господарського суду Волинської області від 20.11.2018 по справі 903/729/16;

-постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2019 по справі 903/729/16;

- постанову Верховного Суду від 04.09.2019 по справі 903/729/16;

- ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 по справі 903/729/16;

-ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29.07.2019 по справі №755/11548/18.

-ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17.04.2018 по справі №755/2143/18.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для її задоволення , з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з приписами п. 2,4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується зокрема:

-забороною відповідачу вчиняти певні дії;

-забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Аналіз норм законодавства, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Твердження заявника про можливе відчуження ТзОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» 86/100 частини добудови адміністративного приміщення /А-5/, за адресою : Волинська обл., м. Луцьк АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна01, ґрунтується лише на припущеннях заявника та власних міркуваннях.

До заяви не додано будь-яких доказів, які б вказували про вчинення відповідачем-ТзОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» будь-яких дій щодо фактичної перереєстрації 86/100 частини добудови адміністративного приміщення /А-5/, за адресою : Волинська обл., м. Луцьк, проспект Перемоги, 15, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна01.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, доводи наведені заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову, ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені належними та допустимими доказами, та однозначно не свідчать, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За таких обставин, оскільки заявником не доведено належними доказами те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання 27.09.2019

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В. М. Дем`як