ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2019 р. Справа№ 5020-961/2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Кропивної Л.В.

За участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

від ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України": Ісаєва Л.М. - довіреність №010-00/1363 від 14.03.18; Костюченко А.Ю. - довіреність №010-00/136 від 14.03.18;

від ПАТ "Дельта Банк": Рішко Н.І. довіреність №б/н від 30.08.19;

Гапоненко Р.І. - паспорт НОМЕР_1 виданий Подільським РУГУ МВС України у м. Києві від 02.11.01;

від Гапоненка Р.І. : Шуляк Д. О. довіреність №б/н від 02.08.19.

розглянувши матеріали апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2019

у справі №5020-961/2012 (Пасько М.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лінарт"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №5020-961/2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лінарт".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 у справі №5020-961/2012 задоволено клопотання арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. від 19.02.2019.

Затверджено звіт арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. про нарахування, виплату грошової винагороди та відшкодування витрат за час виконання ним обов`язків ліквідатора боржника у справі №5020-961/2012 в період з 02.04.2015 року по 07.12.2018 року на загальну суму 218 034, 15 грн., яку стягнуто пропорційно сумі визнаних вимог кредиторів.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на користь арбітражного керуючого Гапоненка Романа Івановича 43.965, 33 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь арбітражного керуючого Гапоненка Романа Івановича 55.712,80 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРСЬКА КОМПАНІЯ "ТРАНССЕРВИС" на користь арбітражного керуючого Гапоненка Романа Івановича 59.548,25 грн.

Стягнуто з Генічеської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на користь арбітражного керуючого Гапоненка Романа Івановича 679,42 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" на користь арбітражного керуючого Гапоненка Романа Івановича 59,76 грн.

Стягнуто з Green West Enterprises LLC на користь арбітражного керуючого Гапоненка Романа Івановича 58.671,58 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №23.1/2335 від 09.08.2019, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 в частині:

- задоволення клопотання арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. від 19.02.2019;

- затвердження звіту арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. про нарахування, виплату грошової винагороди та відшкодування витрат за час виконання ним обов`язків ліквідатора боржника у справі №5020-961/2012 в період з 02.04.2015 року по 07.12.2018 року на загальну суму 218 034, 15 грн., яку стягнуто пропорційно сумі визнаних вимог кредиторів;

- стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь арбітражного керуючого Гапоненка Романа Івановича 55 712,80 грн.

В обґрунтування доводів викладених в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, на підставі неповно з`ясованих обставин справи.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги ПАТ "Дельта Банк" зауважує наступне:

- звіт ліквідатора ТОВ «Фірма «Лінарт» арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. про оплату послуг у розмірі 140 206,92 грн не затверджувався комітетом кредиторів;

- арбітражним керуючим не вчинено жодних дій щодо реєстрації права власності на належне банкруту майно;

- АТ «Дельта Банк» перебуває в процедурі ліквідації, а відтак у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 20.08.2019 апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у справі №5020-961/2012 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів: Остапенка О.М., Кропивної Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 у справі №5020-961/2012 залишено без руху на підставі ч. 3 ст. 260 ГПК України, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та без клопотання про поновлення строків.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 у справі №5020-961/2012; розгляд справи призначено на 01.10.2019.

Крім того не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №175-00/857 від 08.08.2019 звернулось Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України". Згідно вимог апеляційної скарги Банк просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні клопотання ліквідатора ТОВ "Фірма "Лінарт" Гапоненка Р.І. про стягнення грошової винагороди та відшкодування витрат з Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України".

Обґрунтовуючи вимоги викладені в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального права та із неправильним застосуванням висновків Верховного Суду, що регулюють спірні правовідносини.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт відмічає, що у даній справі не затверджувався реєстр вимог кредиторів; не затверджувався розмір грошової винагороди ліквідатора боржника арбітражного керуючого Гапоненка Р.І.; ліквідатором не надано доказів, щодо вжитих заходів спрямованих на виявлення та реалізацію майна.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 20.08.2019 апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" у справі №5020-961/2012 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів: Остапенка О.М., Кропивної Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 у справі №5020-961/2012 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України, у зв`язку з неподанням доказів надсилання копії скарги ліквідатору ТОВ "Фірма "Лінарт" арбітражному керуючому Гусару І.О.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 у справі №5020-961/2012; розгляд справи призначено на 01.10.2019.

16.09.2019 до суду апеляційної інстанції від Гапоненка Р. І . надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк", відповідно до якого останній просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

20.09.2019 до суду апеляційної інстанції від Гапоненка Р. І . надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", відповідно до якого останній просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні 01.10.2019 (за згодою учасників апеляційного провадження) було вирішено здійснювати спільний розгляд апеляційних скарг ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ПАТ "Дельта Банк".

В судовому засіданні 01.10.2019 було оголошено перерву у розгляді справи до 03.10.2019.

В судовому засіданні 03.10.2019 Гапоненко Р.І. та представники ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" надали суду для долучення до матеріалів справи інформаційні довідки з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство (від 01.11.2017, від 24.07.2018 та від 02.10.2019).

У зв`язку з неподанням наведених доказів у встановлений законом строк, колегія суддів не приймає до розгляду подані сторонами інформаційні довідки з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

Представники скаржників підтримали вимоги викладені в апеляційних скаргах, просили суд апеляційні скарги задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, у задоволенні клопотання ліквідатора ТОВ "Фірма "Лінарт" Гапоненка Р.І. про стягнення грошової винагороди та відшкодування витрат відмовити.

Гапоненко Р.І. та його представник заперечували проти вимог викладених в апеляційних скаргах, просили суд оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні 03.10.2019, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши думку присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційних скарг ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ПАТ "Дельта Банк" підлягають задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 - скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Провадження у даній справі здійснюється у відповідності до положень Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 19.01.2013.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду м. Севастополя від 30.08.2012 порушено провадження у справі №5020-961/2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лінарт".

Постановою Господарського суду м. Севастополя від 17.10.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лінарт" визнано банкрутом, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Кириліна М.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2015 у справі №5020-961/2012 замінено ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Гапоненка Р.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2017 затверджено звіт ліквідатора боржника про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат у справі на загальну суму 77 827,23 грн, продовжено строк ліквідаційної процедури у справі №5020-961/2012 та повноваження ліквідатора боржника на шість місяців.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2017 у справі №5020-961/2012 задоволено клопотання ліквідатора боржника; стягнуто з ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на користь арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. грошову винагороду та відшкодування витрат на загальну суму 34 321,81 грн в період з 02.04.15 по 31.03.17; стягнуто з ПАТ "Дельта Банк" на користь арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. грошову винагороду та відшкодування витрат на загальну суму 43 505,42 грн за час виконання ним обов`язків ліквідатора ТОВ "Фірма "Лінарт" в період з 02.04.15 по 31.03.17.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2019 (залишеною без змін постановою Верховного Суду від 29.05.2018) скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.11.2017 у справі №5020-961/2012. Прийнято нове рішення, яким в клопотанні ліквідатора про стягнення грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора відмовлено.

В своїй постанові суд апеляційної інстанції вказав на те, що висновки суду першої інстанції щодо стягнення грошової винагороди ліквідатора з ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" зроблені без належного дослідження всіх обставин справи, оскільки згідно з наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, до реєстру вимог кредиторів включені шість кредиторів. А отже, місцевий господарський суд порушив принцип пропорційності голосів кредиторів та безпідставно розподілив грошову винагороду лише з двох кредиторів.

19.02.2019 арбітражний керуючий Гапоненко Р.І. звернувся до місцевого господарського суду з клопотанням згідно якого просив суд:

- затвердити звіт про виплату та нарахування грошової винагороди ліквідатора та витрачених коштів у ліквідаційній процедурі ТОВ «Фірма «Лінарт» за період з 02.04.2015 до 07.12.2018;

- стягнути з кредиторів ТОВ «Фірма «Лінарт» на користь арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. грошову винагороду у розмірі 219 169,14 грн (218 034,15 грн грошова винагорода та 1 134,99 грн витрачені кошти) пропорційно визнаних грошових вимог кожного кредитора, а саме:

- ПАТ "Дельта Банк" - 55 712,80;

- ТОВ «Морська компанія «Транссервіс» - 59 548,25 грн;

- Генічеська ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області - 679,42 грн;

- Green West Enterprises LLC - 58 671,58 грн;

- ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - 591,76 грн;

- ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" - 43965,33 грн.

Господарський суд міста Києва розглянувши клопотання арбітражного керуючого, враховуючи принцип пропорційності вимог кредиторів, задовольнив клопотання арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. від 19.02.2019 в повному обсязі (ухвала суду від 25.07.2019). Однак, Північний апеляційний господарський суд не погоджується з даним рішенням місцевого господарського суду враховуючи слідуюче.

Згідно статті 3-1 Закону, надання послуг професійного арбітражного керуючого відбувається на платній основі. У частині 4 наведеної статті встановлено, що арбітражний керуючий має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим законом.

Частиною 14 статті 3-1 Закону визначено, що оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

Звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду (ч. 16 ст. 3-1 Закону).

З наявного в матеріалах справи протоколу №6 від 07.02.2019 засідання зборів комітету кредиторів ТОВ "Фірма "Лінарт" вбачається, що комітет кредиторів у складі ПАТ "Дельта Банк" вирішив затвердити звіт про витрачені кошти у розмірі 1 134,99 грн. При цьому звіт грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Фірма "Лінарт" лише взято до відома.

Отже, як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено в судовому засіданні представником ПАТ "Дельта Банк", звіт про оплату послуг ліквідатора ТОВ "Фірма "Лінарт" арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. у розмірі 140 206,92 грн, всупереч вимогам ч. 16 ст. 3-1 Закону, комітетом кредиторів не затверджувався (ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2017 затверджено звіт ліквідатора боржника про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат у справі на загальну суму 77 827,23 грн).

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 25.07.2019 місцевий господарський суд, посилаючись на відсутність майнових активів банкрута за рахунок яких можливо здійснити оплату послуг та відшкодування витрат ліквідатора, керуючись принципом пропорційності вимог кредиторів постановив затвердити звіт арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. про нарахування, виплату грошової винагороди та відшкодування витрат за час виконання ним обов`язків ліквідатора боржника у справі №5020-961/2012 за період з 02.04.2015 по 07.12.2018 на загальну суму 218 034,15 грн, яку стягнути пропорційно сумі визнаних вимог кредиторів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновки місцевого господарського суду стосовно стягнення грошової винагороди ліквідатора з кредиторів пропорційно сумі визнаних вимог кредиторів зроблені без належного дослідження всіх обставин справи та в порушення норм законодавства, виходячи з наступного.

Як вже було зазначено, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 29.05.2018 підтвердив висновок суду апеляційної інстанції, що витрати на оплату послуг ліквідатора у даній справі мають розподілятися на кредиторів пропорційно їх грошових вимог.

Таким чином, при розгляді клопотання арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. про стягнення грошової винагороди суд першої інстанції мав встановити кількість грошових вимог кредиторів та пропорційність розподілу витрат на оплату грошової винагороди арбітражного керуючого.

Так, принцип пропорційності закріплено в ч. 4 ст. 16 Закону, якою визначено, що кількість голосів на зборах кредиторів визначається пропорційно кількості грошових вимог кредиторів, кратній тисячі гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону підставою для визнання кількості голосів, які належать кожному кредитору при прийнятті рішення на зборах (комітеті) кредиторів є ухвала господарського суду, якою затверджено реєстр кредиторів.

З матеріалів справи слідує та підтверджено в судовому засіданні представниками сторін, що у справі №5020-961/2012 не затверджувався реєстр вимог кредиторів та відсутні судові рішення про розгляд та визнання грошових вимог кредиторів, у зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2016 було зобов`язано ліквідатора боржника арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. надати суду оновлений реєстр вимог кредиторів. Арбітражний керуючий Гапоненко Р.І. вимоги суду не виконав, не вчинив дій по уточненню грошових вимог кредиторів, оновлений реєстр вимог кредиторів не надав, а відтак відсутні правові підстави для стягнення грошової винагороди ліквідатора боржника з кредиторів, інформація щодо яких міститься в інформаційній довідці з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство від 01.11.2017, оскільки дана довідка сформована з відомостей наданих арбітражним керуючим, а не базується на підставі судових рішень в яких зазначено про розгляд і затвердження грошових вимог кредиторів. До того ж слід звернути увагу, що в суді апеляційної інстанції Гапоненко Р.І. не надав пояснень стосовно того, які саме дії ним вчинялись для уточнення вимог кредиторів, їх розгляду та затвердження.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що розглядаючи звіт ліквідатора про виплату грошової винагороди суд повинен досліджувати не лише період здійснення ліквідатором ліквідаційної процедури, а й дії, які вчинялись ліквідатором в цей період.

Відповідно до ч. 6 ст. 3-1 Закону при реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Перелік повноважень ліквідатора, які він здійснює з дня свого призначення визначено у ч. 1 ст. 25 Закону.

Зі звіту ліквідатора від 19.02.2019 слідує, що арбітражним керуючим Гапоненком Р.І. лише було направлено запити до компетентних органів. Разом з тим останній запит ліквідатором був направлений 19.12.2016 (до Міністерства юстиції України із зверненням щодо надання рекомендацій проведення ліквідаційної процедури суб`єктів господарювання, які знаходяться на тимчасово окупованій території), тоді як відомості щодо дій ліквідатора в період з 20.12.2016 по 07.12.2018 в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, наведені законодавчі положення, враховуючи баланс інтересів кредиторів та ліквідатора боржника, беручи до уваги відсутність в матеріалах справи затвердженого ухвалою суду реєстру вимог кредиторів, суд апеляційної інстанції вважає передчасним затвердження звіту ліквідатора арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. про сплату грошової винагороди у розмірі 219 169,14 грн та стягнення зазначеної суми з кредиторів пропорційно їх грошових вимог (згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство від 01.11.2017).

Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведеного в постанові, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 у даній справі постановлена з порушенням норм чинного законодавства, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

У зв`язку з задоволенням апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на боржника.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 271, 275, 277, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 у справі №5020-961/2012 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 у справі №5020-961/2012 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні клопотання ліквідатора від 19.02.2019 відмовити.

4. Матеріали справи №5020-961/2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Cторони мають право оскаржити постанову до Верховного суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 04.10.2019.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

Л.В. Кропивна