ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2019 р. Справа№ 925/1153/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Суліма В.В.

при секретарі: Реуцька Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Заіменко Д.В.

від відповідача: Гур`єв А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Сандеро»

на рішення господарського суду Черкаської області від 19 березня 2019 року

у справі № 925/1153/18 (суддя - Чевгуз О.В. )

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сандеро»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-АГРО СОФТ»

про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення 141 300,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року позивач звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ІН-АГРО СОФТ", в якому просив: розірвати договір купівлі-продажу примірників програмної продукції в електронному вигляді № 0304/18с від 03 квітня 2018 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "ІН-АГРО СОФТ" та товариством з обмеженою відповідальністю "САНДЕРО" та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ІН-АГРО СОФТ" 141300 грн., які були сплачені в якості попередньої оплати за договором купівлі-продажу примірників програмної продукції в електронному вигляді № 0304/18с від 03 квітня 2018 року.

В подальшому 01.02.2019 року (а.с. 206-218 том 2), позивач звернувся з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив визнати недійсним договір № 0304/18с від 03.04.2018 року купівлі продажу примірників програмної продукції в електронному вигляді, укладений між сторонами; розірвати договір купівлі -продажу примірників програмної продукції в електронному вигляді № 0304/18с від 03.04.2018 року, укладений між сторонами та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ІН -АГРО СОФТ» 141 300 грн., які були сплачені в якості попередньої оплати за вищевказаним договором купівлі-продажу примірників програмної продукції в електронному вигляді.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 19 березня 2019 року у позові відмовлено повністю.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції зазначив на те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки ТОВ «ІН -АГРО СОФТ» передало товар за договором купівлі продажу № 0304/18с від 03.04.2018 року, надавши доступ до завантаження примірника програмного продукту в електронному вигляді. При цьому зазначив на те, що жодних ліцензійних договорів про передачу авторських прав між правовласником програмного продукту та відповідачем укладено не було, оскільки відповідач не надає право використання програми кінцевому користувачу, а продає лише примірник програмної продукції, тобто є постачальником.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Сандеро» звернувся з апеляційною скаргою, в просив рішення господарського суду Черкаської області від 19.03.2019 року по справі №925/1153/18 скасувати, позовні вимоги задовольнити, зазначивши, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права та є незаконним.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки не було задоволено клопотання позивача про огляд доказів за їх місцезнаходженням, а саме в мережі Інтернет. Також, господарським судом першої інстанції були проігноровані докази, надані позивачем в підтвердження правової позиції по справі. Зазначив про те, що ТОВ «ІН -АГРО Софт» при укладанні договору купівлі продажу примірників програмної продукції в електронному вигляді № 0304/18с від 03.04.2018 року ввело позивача в оману щодо якості товару, який становив предмет договору, а саме що стосувалось стандартів якості, притаманних програмним продуктам лінійки 1С, виробником яких були російські компанії- розробники. Відповідач не виконав зобов`язання щодо надання необхідних документів на товар, які вимагались законом, а саме не надав упаковку з контрольними марками, не надав ліцензійного договору з ТОВ « 1С», не надав користувальницької угоди та документів, як б надавали право використовувати знак « 1С», чим порушив вимоги ст. 659 ЦК України.

Згідно витягу з протоколу розподілу від 15.05.2019 року визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду для розгляду справи № 925 /1153/18 головуючий суддя: Руденко М.А., судді Пономаренко Е.Ю. , Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20 травня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Сандеро» на рішення господарського суду Черкаської області від 19.03.2019 року залишено без руху на підставі п.4 ч.2 ст. 258 ГПК України, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дати отримання копії ухвали про усунення недоліків, шляхом уточнення прохальної частини апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22 травня 2019 року у даній справі поновлено ТОВ «Сандеро» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Черкаської області від 19.03.2019 року та відкрито апеляційне провадження, призначено справу до слухання на 02.07.2019 року о 10 годині 45 хвилин.

В подальшому в слуханні справи оголошувалась перерва.

10.06.2019 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача вказав на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, винесеним з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Розпорядженням від 16.07.2019 року було здійснено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу, у зв`язку з перебуванням судді Дідиченко М.А. у відпустці.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с. 134 том 3) визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду для розгляду справи № 925 /1153/18 головуючий суддя: Руденко М.А., судді Пономаренко Е.Ю. , Сулім В.В.

В судовому засіданні 17.09.2019 року представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі на просив задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача зазначив на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи 03 квітня 2018 року між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю "ІН-АГРО СОФТ" та відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю "САНДЕРО" укладено договір № 0304/18с купівлі-продажу примірників програмної продукції в електронному вигляді. При цьому зазначений договір підписаний уповноваженими представниками обох сторін без зауважень. (том 1, а.с. 26-30).

За умовами вищевказаного договору, а саме згідно до розділу 1 сторони передбачили, що продавець (ТОВ «ІН-АГРО СОФТ» ) зобов`язується передати у власність покупцю (ТОВ «САНДЕРО») примірники програмної продукції (ПП) в електронному вигляді, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити їх на умовах, встановлених в даному договорі.

Пунктом 1.2 сторони передбачили, що під примірниками програмної продукції розуміють результати комп`ютерного програмування у вигляді прикладної комп`ютерної програми в електронному вигляді. Програмною продукцією в розумінні та для цілей цього договору є: 1.2.1. "1С:Підприємство-8. Управління виробничим підприємством для України. Комплект на 10 + клієнт-сервер" - 1 шт., за ціною 141300,00 грн. (сто сорок одна тисяча триста гривень 00 копійок), без ПДВ.

Також відповідно до розділу 2 вищевказаного договору сторони погодили, що назва і кількість примірників програмної продукції фіксується в актах прийому-передачі примірників програмної продукції в електронному вигляді (надалі - Акти), які є невід`ємною частиною цього Договору.

Разом з тим, за умовами пункту 2.2 погоджено, що продавець гарантує, що продаж примірників програмної продукції і використання документації, не порушує ніяких авторських прав, патентів, торгових секретів або інших складових прав власності будь-яких третіх осіб, і що продавцю невідомо жодних фактів, з яких може випливати порушення таких прав.

А згідно з умовами 2.3 зазначеного договору сторони в двухстороньому порядку обумовили, що крім явно зазначених тут, продавець не надає жодних гарантій, неявних або інших, щодо примірників програмної продукції, її високих ринкових властивостей або її придатності для досягнення іншої специфічної мети.

Відповідно до розділу 3 договору передача-прийом примірників програмної продукції здійснюється в електронному вигляді, шляхом передачі через мережу Інтернет, протягом 10 (десяти) робочих днів з дня оплати відповідно до розділу 4 цього Договору.

Порядок передачі продукції сторони передбачили відповідно до пункту 3.2 вищевказаного договору. Так, факт прийому-передачі примірників програмної продукції в електронному вигляді сторони фіксують шляхом підписання акту прийому-передачі примірників програмної продукції в електронному вигляді. Підписаний Сторонами Акт є підтвердженням передачі у власність Покупцю Примірників Програмної продукції належним чином. При цьому за змістом пункту 3.3 примірники програмної продукції доступні для завантажування протягом 30 (тридцяти) днів з моменту відкриття доступу до них.

Загальна вартість програмної продукції, що передається за договором №0304/18с купівлі-продажу примірників програмної продукції в електронному вигляді складає 141 300, 00 грн. без ПДВ. При цьому, згідно з умовами п. 4.2 зазначеного договору покупець сплачує 100 % вартості програмного продукту на умовах 100% попередньої оплати шляхом перерахування грошових коштів платіжним дорученням на рахунок продавця протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту виставлення продавцем рахунку.

Водночас, за умовами п. 5.2. сторони погодили, що покупець зобов`язується використовувати примірники програмної продукції згідно умов користувацької угоди.

За змістом пункту 5.4 договору покупець зобов`язується завантажити примірники програмної продукції, через веб-ресурс посилання на який надасть продавець, через мережу Інтернет протягом строку вказаного в п. 3.3 цього Договору.

Час дії договору купівлі продажу № 0394/18 с купівлі - продажу примірників програмної продукції від 03 квітня 2018 року передбачено п.7.1, відповідно до якого даний договір вступає в силу з моменту його підписання повноважними представниками та скріплення мокрими печатками та діє 3 (три) місяці з моменту передачі ПП, а в частині невиконаних зобов`язань за договором - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно Договору.

При цьому за змістом 7.2 - будь-яка сторона може розірвати цей договір, якщо інша сторона порушує будь-які суттєві умови даного договору і якщо це порушення не виправлено винною стороною протягом тридцяти (30) днів з дати отримання відповідного повідомлення про порушення.

Підписавши вищевказаний договір без зауважень та протоколу розбіжностей, сторони в двухстороньому порядку добровільно погодили предмет, ціну та строк дії договору.

Електронним листом від 03.04.2018 року відповідач надіслав на адресу позивача рахунок на оплату № 116 від 03 квітня 2018 року. (а.с. 31 том 1), в свою чергу позивач в порядку та строки, передбачені п.4.2 договору сплатив попередню оплату у сумі 141 300 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 476 від 04 квітня 2018 року згідно з рахунком № 116 від 03 квітня 2018 року (а.с. 32 том 1)

В подальшому, на виконання п. 3.1. договору купівлі-продажу примірників програмної продукції в електронному вигляді від 03.04.2018 року, 18 квітня 2018 відповідач надав позивачу доступ до завантаження примірника програмного продукту в електронному вигляді, що підтверджується скріншотом надісланого електронною поштою листа.(а.с. 33-34 том 1).

Вважаючи, що ТОВ «ІН-АГРО СОФТ» неналежним чином виконало умови договору № 0304/18с від 03.04.2018 року купівлі-продажу програмної продукції в електронному вигляді та ввело в оману покупця при його укладанні, позивач звернувся до суд з позовними вимоги, в яких з урахуванням збільшення позовних вимог просив: визнати недійсним договір вказаний договір; розірвати зазначений договір купівлі-продажу примірників програмної продукції в електронному та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ІН -АГРО СОФТ» 141 300 грн., які були сплачені в якості попередньої оплати за вищевказаним договором купівлі-продажу примірників програмної продукції в електронному вигляді. При цьому зазначив, що відповідач, в порушення умов договору не передав документи на товар, не попередив покупця щодо прав третіх осіб на товар, ввів в оману ТОВ «Сандеро» з приводу істотних умов договору.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволені позовних вимог, прийшов до висновку, що виключними майновими правами на комп`ютерну програму « 1С: Підприємство 8. Управління виробничим підприємством для України» володіє естонська компанія OU Molenari, в Україні вищевказану програму розповсюджують через дистри'торська - партнерську мережу у формі продажу електронного примірника програмного продукту. Право на примірник програмного продукту відповідач набув за договором №15251-8-2018 від 02.01.2018 року, укладеного з дистри'тором ТОВ «Езір». При цьому позивач придбав зазначену продукцію у власність, з обмеженнями викладеними у користувацькій угоді, примірник якої передавався позивачу разом з примірником програмного продукту, такий формат дистрибуції програмного продукту ініційований правовласником.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Пунктом 2 статті 11 Цивільного кодексу України зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Приписами статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як видно за змістом договору, укладеного між сторонами, а саме п. 7.2 - будь-яка сторона може розірвати цей договір, якщо інша сторона порушує будь-які суттєві умови даного договору і якщо це порушення не виправлено винною стороною протягом тридцяти днів з дати отримання відповідного повідомлення про порушення.

Разом з тим, за умовами п. 9.7 сторони погодили, що виконання робіт та надання послуг пов`язаних з програмною продукцією, зокрема доопрацювання чи надання оновлень та технічної підтримки, не є предметом цього договору і регулюються іншими договорами що мають бути укладені сторонами.

Як вже зазначалось вище, після отримання попередньої оплати за товар 04.04.2018 року ТОВ "Ін-Агро Софт" , в передбачений пунктом 3.1 зазначеного договору строк - 18.04.2018 року надало позивачу доступ до завантаження примірника програмного продукту в електронному вигляді. Відповідно до відомостей скріншоту сторінки з мережі Інтернет, наданої відповідачем до господарського суду, посилання мало електронну адресу: https://portal.1c.ru. Електронний лист мав таке зобов`язання "документацию подсистем сегодня отправлю новой почтой".

Проте, з позиції позивача, відповідач не надавав позивачу документів про права інтелектуальної власності на товар, з приводу чого, за твердження представника позивача, неодноразово в усній формі звертався до ТОВ "Ін-Агро Софт", оскільки посилання на програму було на сайті з доменним ім`ям Російської Федерації, відомості про власника програми (товару) взагалі не були ніяким чином підтверджені, а інформація в загальному доступі мала суперечливу інформацію про права третіх осіб на товар, тобто переданий товар мав ознаки контрафактності.

Окрім того відомості про програмний продукт як із самої його назви, так і з відомостей про програму мали посилання на знак "1С", а відповідно до відомостей сайту українського інституту інтелектуальної власності знак "1С" зареєстрований в Україні за заявкою російської компанії № 17411 15.11.2000 та на момент продажу правами на вказаний знак (торгову марку) володіла компанія АСТОЛЕРЕМ ІНВЕСТМЕНТ ЛІМІТЕД (32 Крітіс Стріт, Папакрістофороу Білдінг, 4 Флоор, 3087 Лімассол, Кіпр). Вказане є доказом реєстрації в Україні захисту торгової марки (знаку для товарів і послуг), якою був промаркований Товар, отриманий від Відповідача. Як вбачається із цих же відомостей на знак "1С", то він вперше реєструвався російською компанією. Зазначене є доказом також того, що виробник програмного продукту, який був промаркований відповідачем має відношення як до російської компанії, так і до компанії Астолерем Інвестмент Лімітед (Кіпр).

Знаком "1С" промарковані документи ТОВ "Міжнародна правова група" у скріншотах, наданих до суду відповідачем, які розкривають відомості про програму, та які не заперечуються позивачем в частині співпадіння знаку, який належить Кіпрській компанії.

Вказаний знак також використовується власником сайту https://portal.1c.еu, що підтверджується додатками до заяви відповідача вих. № 1212 від 14.12.2018, а саме скріншотом офіційного веб-сайту комп`ютерних програм лінійки "1С", на якому зазначено дату публікації технологічної платформи версії 8.3.10.2252; скріншот сторінки новин офіційного веб-сайту комп`ютерних програм лінійки "1С", на якому зазначено дату публікації Технологічної платформи версії 8.3.12.1412; скріншот сторінки новин офіційного веб-сайту комп`ютерних програм лінійки "1С", на якому зазначено дату публікації конфігурації версії 1.3.55.1, скріншот сторінки новин офіційного сайту комп`ютерних програм лінійки "1С", на якому зазначено дату публікації конфігурації версії 1.3.57.1.

Водночас, елементи знаку "1С" були використані відповідачем в укладеному договорі, а також у відомостях про програму, наданих в скриншоті господарському суду, вказаний знак використаний у відомостях сайту https://portal.1c.еu, додатково наданих господарському суду в додатках до заяви Відповідача № 1212 від 14.12.2018 (скріншоти сайту).

Позивач також зазначив, що відповідно до Указу Президента України № 133/2017 від 15 травня 2017 року, Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року та Закону України "Про санкції" з травня 2017 року на території України Дочірнє підприємство "ЄВРОСОФТПРОМ" (Україна), ТОВ "1С-Софт", ТОВ "1С" (Москва) не мають права користуватися та розпоряджатися своїм майном, не мають права реалізувати свою продукцію і не мають права передавати права інтелектуальної власності (ні повністю передавати, ні передавати права на користування).

ДП "ЄВРОСОФТПРОМ" було в Україні до моменту введення санкцій дочірнім підприємством російських компаній-правовласників на програмну платформу "1С:Підприємство 8" та її модифікацій "Управління виробничим підприємством для України". Вказане підприємство мало відповідні правовстановлюючі документи щодо зареєстрованих прав інтелектуальної власності в Україні на програмні продукти лінійки 1С. Але з моменту введення санкцій указом президента (15.05.2017) вказаній компанії було заборонено передавати права інтелектуальної власності. Так само заборона стосується російських компаній, які знаходяться в санкційному списку, а саме: ТОВ " 1С-Софт", ТОВ "1С" (Москва).

Вказані обставини зупинили за законом передавати права інтелектуальної власності російським компаніям і їх дочірнім підприємствам на програмні продукти на території України.

Окрім того, за позицією позивача, твердження відповідача про те, що "Моленарі ОU" належні права на підставі факту створення програми, викликають сумніви і спростовуються загальновідомими даними російських правовласників на програмний продукт.

Таким чином позивач стверджує, що відповідач продав покупцю програмний продукт, який мав ознаки контрафактного товару та позначення знаку для товарів і послуг "1С", "1С:Предприятие 8. Управління виробничим підприємством для України".

Однак колегія суддів вважає зазначені доводи позивача помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.8 Закону України «Про авторське право та суміжні права» комп`ютерна програма є об`єктом авторського права.

Згідно зі ст. 7 вищевказаного Закону, суб`єктами авторського права є, у тому числі, особи, яким автори чи їх спадкоємці передавали свої авторські майнові права.

Передача майнових прав на об`єкти авторського права регулюється ст.ст. 31,32 Закону України «Про авторське право та суміжні права" та розділу 75 ЦК України, оформлюється авторським або ліцензійним договором. Цей договір укладається у письмовій формі та не підлягає нотаріальному посвідченню та/або державні реєстрації.

08.05.2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ « Моленарі» (OU Molenari) було укладено договір про передачу прав інтелектуальної власності та додаток №1 до договору, за якими передано виключні майнові авторські права на комп`ютерні програми лінійки «IC: Підприємство 8», у тому числі на програму "1С:Підприємство 8. Управління виробничим підприємством для України". (а.с. 169-172 том 2)

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, якою закріплено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він невизнаний недійсним.

На час розгляду справи вищевказаний договір, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Моленарі» (OU Molenari) є укладеним, його дійсність та факт наявності авторських прав «Моленарі» (OU Molenari) ніким не оспорена.

За змістом ст. 11 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що виникнення і здійснення авторського права "Презумпція авторства" первинним суб`єктом, якому належить авторське право, є автор. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Особа, яка має авторське право (автор твору чи будь-яка інша особа, якій на законних підставах передано авторське майнове право на цей твір), для сповіщення про свої права може використовувати знак охорони авторського права. Цей знак складається з таких елементів: латинська літера "с", обведена колом:© ; ім`я особи, яка має авторське право; рік першої публікації твору. Знак охорони авторського права проставляється на оригіналі і кожному примірнику твору. У робочому середовищі кожного примірника комп`ютерної програми "1С:Підприємство 8. Управління виробничим підприємством для України", в розділі "Інформація/Про програму" є знак охорони авторського права з вказаним ім`ям компанії OU Molenari, яка на законних підставах володіє авторським майновим правом на цю програму, та рік тиражу цієї програми компанією OU Molenari.

При цьому, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що вказані елементи, що містяться в кожному примірнику програмної продукції є всіма необхідними елементами сповіщення про свої права особи, яка ними володіє, згідно з Законом України "Про авторське право і суміжні права". Відтак, виключними майновими правами на комп`ютерну програму "1С:Підприємство 8. Управління виробничим підприємством для України" володіє естонська компанія OU Molenari. Також, в матеріалах справи містяться листи естонської компанії OU Molenari з поясненнями про те, що вона володіє виключними майновими правами інтелектуальної власності на програмний комплекс-прикладне рішення комп`ютерну програму " 1С: Підприємство 8. Управління виробничим підприємством для України" (том 2, а.с. 185-193).

При цьому, як зазначалось вище, компанія OU Molenari купила усі виключні майнові права інтелектуальної власності на комп`ютерну програму "1С:Підприємство 8. Управління виробничим підприємством для України" у фізичної особи - громадянина України згідно з договором від 08.05.2017 про передачу прав інтелектуальної власності, який є правомірним та дійсним.

Для сповіщення про свої права OU Molenari використовує знак охорони авторського права, який проставляється на оригіналі і кожному примірнику твору.

Розповсюдження на території України здійснюється через дистриб`юторсько-партнерську мережу. OU Molenari тиражує примірники програмної продукції у електронному вигляді. Примірник програмної продукціії "1С:Підприємство 8. Управління виробничим підприємством для України" Комплект на 10 користувачів + клієнт-сервер (реєстраційний номер 802199014 ) складається із складових зазначених вище.

Зазначену програму розповсюджують в Україні через дистриб`юторсько-партнерську мережу у формі продажу примірника програмної продукції у електронному вигляді, як товар. Тобто, примірник програмної продукції "1С:Підприємство 8. Управління виробничим підприємством для України" (реєстраційний номер 802199014), до складу якого входить сам примірник програми "1С:Підприємство 8. Управління виробничим підприємством для України", до складу якого в свою чергу входить Технологічна платформа 1С:Підприємство 8.3 (версії 8.3.12.1412) та Конфігурація "Управління виробничим підприємством для України" редакція 1.3 (версія 1.3.55.1); електронні документи: Користувацьку угоду, Реєстраційну анкету та Комплект документації (Посібник користувача (по роботі з технологічною платформою), Посібник користувача (по роботі з конфігурацією), Інструкція з одержання програмних ліцензій); комплект пін-кодів: набір пін-кодів для основної поставки, набір пін-кодів для сервера, пін-код для реєстрації продукту на порталі https://portal.1c.еu; Купон на пільговий інформаційно-технологічний супровід, який був предметом договору між позивачем і відповідачем (як товар), від компанії OU Molenari, яка виготовила такий примірник програмної продукції, за договором поставки він перейшов у власність, як товар, компанії-дистриб`ютору - ТОВ "Езір" (а.с. 20 -29 том 2).

Після того, як дистриб`ютор ТОВ "Езір" набуло право на перепродаж вказаного товару (примірник програмної продукції в електронному вигляді), його було передано ТОВ "ІН-АГРО СОФТ" на умовах вказаних в Договорі № 15251-8-2018 від 02.01.2018 (том 1, а.с. 56-57). Факт передачі примірників програмної продукції між ТОВ "Езір" та ТОВ "ІН-АГРО СОФТ" підтверджується Актом № Е-РН-06.04.18-0003 приймання-передачі примірників програмної продукції в електронному вигляді до Договору № 15251-8-2018 від 02.01.2018 (том 1, а.с. 192).

ТОВ "ІН-АГРО СОФТ" здійснило перепродаж вказаного товару (примірник програмної продукції в електронному вигляді) ТОВ "Сандеро" за договором № 0304/18с від 03 квітня 2018 року, електронним листом від 18.04.2018, надавши доступ до завантаження примірника програмного продукту в електронному вигляді, що підтверджується скриншотом надісланого електронною поштою листа, чим виконав умови Договору № 0304/18с (п. п. 3.1, 5.3 Договору).

Аналізуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач виконав зобов`язання за договором № 03304/18с від 03.04.2018 року, надавши ТОВ "Сандеро" у власність примірник

програмної продукції в електронному вигляді. Разом з тим, згідно з умовами користувацької угоди вкладеної в переданий товар, з моменту встановлення ТОВ "Сандеро" примірника програмної продукції на комп`ютер (термінал) вступає в силу така користувацька (ліцензійна) угода, якою правовласник OU Molenari надає право на використання примірника програмної продукції в межах визначених користувацькою угодою, що є угодою про приєднання, відповідно до вимог ст. 634 Цивільного Кодексу України.

При цьому необґрунтованими є доводи позивача про те, що користувацька угода є нікчемною, оскільки суттєво обмежує права покупця та при укладені договору для ознайомлення надана не була, оскільки посилання на користувацьку угоду наявні в п. 5.2 договору №0304/18с від 03.04.2018 року, отже погодивши умови вказаного договору сторони погодились із умовами використання користувацької угод.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що згідно з умовами укладеного між сторонами договору не погоджувалось укладання ліцензійних договорів про передачу авторських прав, оскільки відповідач лише продає примірник програмної продукції, тобто є лише постачальником.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені положеннями cт. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

В той же час, недодержання особою при вчиненні правочину наведених вимог в силу приписів ст. 215 ЦК України є правовою підставою для визнання його недійсним в судовому порядку.

За змістом статті 227 ЦК України - правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Якщо юридична особа ввела другу сторону в оману щодо свого права на вчинення такого правочину, вона зобов`язана відшкодувати їй моральну шкоду, завдану таким правочин

Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

При цьому, продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Як вірно визначено судом першої інстанції, предметом спору у даній справі в частині вимоги про визнання недійсним договору є встановлення порушення відповідачем умов договору, а саме невідповідність товару (комп`ютерної програми) умовам договору, зокрема те, що продавець всупереч ст. 659 ЦК України не підтвердив права на комп`ютерну програму, вчинив правочин без відповідного дозволу, введення відповідачем позивача в оману щодо здібностей товару, суттєвих умов використання предмета договору, продаж з порушенням майнових прав інтелектуальної власності (ст.ст. 227, 228, 230 ЦК України).

Однак, зазначені твердження позивача, як вже зазначалось вище спростовуються наданими відповідачем доказами, а саме: договір поставки програмної продукції в електронному вигляді № 27/06 від 27.07.2017 та акти приймання-передачі від 01.04.2018 між ТОВ "Моленарі" та ТОВ "Езір", договір постачання програмної продукції № 15251-8-2018 від 02.01.2018 з відповідними додатками між ТОВ "Езір" та Відповідачем.

Відповідно до ст. 427 ЦК України майнові права інтелектуальної власності можуть бути передані відповідно до закону повністю або частково іншій особі.

Умови передання майнових прав інтелектуальної власності можуть бути визначені договором, який укладається відповідно до цього Кодексу та іншого закону.

З урахуванням наведених позивачем обставин, враховуючи, що матеріалами справи спростовуються твердження позивача про введення його в оману, зокрема сторонами у п. 2.2. Договору з метою недопущення порушення прав інтелектуальної власності передбачені гарантії їх дотримання, відсутні правові підстав для визнання Договору недійсним.

Відносно позовних вимог про розірвання договору колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови задоволенні позовних вимог в цій частині зважаючи на наступне.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Пунктом 7.2 договору № 0304/18 с купівлі продажу примірників програмної продукції в електронному вигляді сторони передбачили, що будь-яка сторона може розірвати цей договір, якщо інша сторона порушує будь-які суттєві умови даного договору і якщо це порушення не виправлено винною стороною протягом 30 днів з дати отримання відповідного повідомлення про порушення.

Зважаючи на викладені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів належними та допустими доказами в розумінні ст.ст. 76,77 ГПК України порушення продавцем суттєвих умов договору, яке б могло бути підставою для його розірвання, в свою чергу відповідач надав докази виконання своїх обов`язків за вищевказаним договором в повному обсязі.

Також, з матеріалів справи не вбачається та позивачем не спростовано належними та допустимими доказами, що відповідач порушив договірні зобов`язання щодо гарантійної умови про дотримання прав інтелектуальної власності, а відповідно і для настання правових наслідків порушення зобов`язання передбачених ст. 611 ЦК України та стягнення з Відповідача суми попередньої оплати за Договором - 141 300 гривень 00 коп.

Відносно доводів позивача про те, що рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), введеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 року № 133/2017 щодо включення до санаційного списку компанії «Єврософтпром», яка є видавцем продуктів « 1С:Підприємство» колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки санкції не стосуються сторін, які приймають участь у справі.

Також, помилковими є посилання представника позивача на ст. 8 Закону України «Про розповсюдження примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних», за змістом якої встановлено необхідність маркування контрольними марками кожної упаковки примірника комп`ютерної програми, оскільки продукт за договором купівлі-продажу примірників програмної продукції в електронному вигляді № 0304/18с від 03.04.2018 року передавався не у вигляді упакованого носія, а через мережу Інтернет шляхом передачі логіну та паролю для завантаження. При цьому колегія суддів неодноразово звертала увагу на те, що за умовами вищевказаного договору відповідач мав передати комп`ютерну програму через мережу інтернет у вигляді доступу до завантаження, що було зроблено та не заперечувалось представниками сторін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду Черкаської області від 19.03.2019 року у справі № 925/1153/18, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сандеро» на рішення господарського суду Черкаської області від 19.03.2019 р. у справі № 925/1153/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду господарського суду Черкаської області від 19.03.2019 р. у справі № 925/1153/18 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на позивача (апелянта).

Матеріали справи № 925/1153/18 повернути до місцевого господарського суду .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287,288 ГПК України

Повний текст постанови складено 30.09.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

В.В. Сулім