РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/454/19

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Книш Н.Ю.

за участю секретаря судового засідання Солончева О.П.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №927/454/19

за позовом: Акціонерного товариства «Чернігівобленерго»

вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000

до відповідача: Приватне акціонерне товариство «Камвольно-суконна компанія «Чексіл»

вул. І.Мазепи, буд. 66, м. Чернігів, 14014

про зобовязання вчинити певні дії

За участю представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1, адвокат, довіреність №41/2707 від 11.05.2019

від відповідача: ОСОБА_2 директор

У судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини рішення, на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Акціонерним товариством «Чернігівобленерго» подано позов до Приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія «Чексіл», в якому просить зобов'язати ПрАТ «Камвольно-суконна компанія» «Чексіл» до повної оплати боргу за активну електричну енергію в сумі 17 806 868,22 грн припинити власне споживання електричної енергії шляхом відключення струмоприймачів комірок розподільчих пунктів 10 кВ, що розташовані на його території та знаходяться в диспетчерському управлінні Приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія «Чексіл», які знаходяться за адресою: вул. Івана Мазепи, буд.66, м. Чернігів, 14014, а саме: РП-2 комірки №1, 2, 3,4,6, 7, 8, 9, 13,14,15,16; РП-3 комірки №1,4, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17; РП-14 комірки №5, 6, 7, 8, 9, 16, 17, 18, 22 та зобов'язати ПрАТ «Камвольно-суконна компанія» «Чексіл» надати доступ уповноваженим представникам Акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» для здійснення опломбування приводів комутаційних апаратів РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13, 14, 15, 16; РП-3 комірки №1, 4, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17; РП-14 комірки №5, 6, 7, 8, 9, 16, 17, 18, 22 у відключеному стані. Комутаційні апарати, які необхідно опломбувати у відключеному стані знаходяться в РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13, 14, 15, 16; РП-3 комірки №1,4, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17; РП-14 комірки №5, 6, 7, 8, 9, 16, 17, 18, 22 та перебувають в диспетчерському управлінні Приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» й знаходяться на його території.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що станом на дату подачі даного позову до суду відповідач не сплатив АТ «Чернігівобленерго» 17 806 868,22 грн за активну електроенергію. Зазначена заборгованість підтверджується рішеннями Господарського суду Чернігівської області по справам № 927/607/18 від 10.10.2018, № 927/180/19 від 02.05.2019, № 927/839/18 від 15.01.2019, № 927/839/18 від 15.01.2019, № 927/710/18 від 19.11.2018, № 927/518/18 від 30.08.2018, № 927/666/18 від 21.11.2018. За таких обставин посилаючись на Правила роздрібного ринку електричної енергії позивач зазначає, що споживач електричної енергії зобов'язаний за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.06.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.06.2019.

25.06.2019 від відповідача надійшов відзив №92 від 24.06.2019 на позовну заяву з доказами направлення позивачу. В поданому відзиві відповідач проти позову заперечує та зазначає, що підстави для відключення у оператора системи - Позивача з наданням йому доступу для здійснення пломбування приводів комутаційних апаратів діючим законодавством України не передбачено, адже на сьогодні між позивачем та відповідачем існує лише заборгованість з оплати послуг електропостачання і підставами для подачі позову є заборгованість згідно договору про постачання електричної енергії № 1815 від 01.09.2008. Відповідач з огляду на п. 7.4.ПРРЕЕ вважає, що він має надати доступ представникам АТ «Чернігівобленерго» для вибіркового відключення струмоприймачів з наступним пломбуванням пристроїв їх підключення. Отже, на думку відповідача, мова вже йде про примусові дії - про відключення представниками АТ «Чернігівобленерго» споживача, а не про припинення власного електроспоживання. При припиненні власного споживання споживачем діючим законодавством не передбачено права у оператора системи вимагати надання йому (АТ «Чернігівобленерго») доступу для здійснення пломбування приводів комутаційних апаратів. Отже, позовна вимога АТ «Чернігівобленерго» щодо надання доступу уповноваженим представникам АТ «Чернігівобленерго» для здійснення пломбування приводів комутаційних апаратів РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13, 14, 15,16 ; РП-3 комірки № 1,4,6,7,8,14,15,16,17; РП-14 комірки № 5,6,7,8,9,16,17,18,22 у відключеному стані є такою, що не відповідає діючому законодавству України, зокрема Правилам роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національною комісією що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312. Також відповідач зазначаючи, що АТ «Чернігівобленерго» заборгувало йому 1276229,18грн по договору від 29.01.2010 №15 про спільне використання технологічних електричних мереж, строк виконання зобовязань настав 20.05.2019, пені відповідно до п.8.2.1 цього ж договору в розмірі 234949,65грн, всього на суму 1511178,83грн, посилається на узгодження припинення зобовязання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог по заяві від 10.06.2019 вих.№719-13/Е. У звязку з чим відповідач визначає залишок заборгованості ПрАТ «КСК «ЧЕКСІЛ» перед АТ «Чернігівобленерго» у сумі 16 295 689,39грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 05.09.2019 та відкладено підготовче засідання на 05.08.2019.

01.07.2019 від позивача надійшла відповідь №221 від 01.07.2019 на відзив. У поданій відповіді позивач стверджує, що позовна вимога АТ «Чернігівобленерго» повністю узгоджується з п.п. 3 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку, відповідно до якої споживач електричної енергії зобов'язаний за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. У свою чергу, Договір про постачання електричної енергії продовжує свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості з відповідними правами та обов'язками, пов'язаними з такою заборгованістю до повного виконання зобов'язань, а також обмеження та припинення постачання електричної, тощо. Позивач вказує, що АТ «Чернігівобленерго» не має наміру самостійно відключати струмоприймачі, які належать відповідачеві, а лише має на меті пломбування струмоприймачів після їх відключення саме ПрАТ «КСК «Чексіл» з метою недопущення несанкціонованого їх підключення відповідачем до повного виконання рішення суду. Щодо суми заборгованості, то на момент пред'явлення позову та відкриття провадження у даній справі, борг дійсно складав 17 806 868,22 грн.

В підготовчому засіданні 05.08.2019 за підписом представника відповідача ОСОБА_3 заявлено клопотання про витребування доказів.

Позивач проти заявленого відповідачем клопотання про витребування доказів та про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів заперечив.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.08.2019 відмовлено Приватному акціонерному товариству «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» у задоволенні клопотання в частині поновлення пропущеного процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів та в частині витребування доказів з підстав викладених в ухвалі.

В судовому засіданні 05.08.2019 відповідно до ст.183 Господарського процесуального кодексу України суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 15.08.2019. Ухвала виклик від 05.08.2019 направлена сторонам рекомендованою кореспонденцією.

13.08.2019 від позивача надійшли письмові пояснення №212 від 12.08.2019. В поданих письмових поясненнях позивач зазначає, що станом на дату подачі даного позову до суду відповідач не сплатив АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» 17 806 868,22 грн саме за активну електроенергію, інша заборгованість (за реактивну електричну енергію, штрафні санкції) не була підставою для звернення до суду з зазначеним позовом. Наведена заборгованість підтверджується рішеннями Господарського суду Чернігівської області по справам №927/607/18 від 10.10.2018, № 927/180/19 від 02.05.2019, № 927/839/18 від 15.01.2019, №927/839/18 від 15.01.2019, № 927/710/18 від 19.11.2018, № 927/518/18 від 30.08.2018, №927/666/18 від 21.11.2018. Так, відповідно до вищезазначених судових рішень, борг за активну електричну енергію відповідача становив 22 858 499,64 грн. За заявою відповідача від 10.06.2019 №719-13/Е було припинено зобов'язання зарахуванням зустрічних позовних вимог на суму боргу відповідача перед позивачем 1 276 229,18 грн за активну електричну енергію. Позивач стверджує, що остаточна заборгованість відповідача перед позивачем саме за активну електричну енергію станом на 12.08.2019 становить 16 530 639,04 грн.

В підготовче засідання 15.08.2019 прибули уповноважені представники позивача та відповідача.

В підготовчому засіданні 15.08.2019 представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі від 15.08.2019 за підписом ОСОБА_3 В поданому клопотання відповідач просив зупинити розгляд справи №927/454/19 до розгляду справи №927/583/19.

Представник позивача заперечила проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі в повному обсязі, вважає його необґрунтованим та безпідставним.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.08.2019 відмовлено Приватному акціонерному товариству «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» в задоволенні заяви від 15.08.2019 про зупинення провадження у справі.

В підготовчому засіданні 15.08.2019 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до п.3 ч.2 ст.185 Господарського процесуального кодексу України, постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі №927/454/19 та призначення її до судового розгляду по суті на 04.09.2019, про що представники сторін повідомлені під розписки.

В судове засідання 04.09.2019 з розгляду справи по суті прибули уповноважені представники позивача та відповідача.

В судовому засіданні 04.09.2019 суд, відповідно до ст.216 Господарського процесуального кодексу України, постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні з розгляду справи по суті на 23.09.2019, про що представники сторін повідомлені під розписки.

В судове засідання 23.09.2019 прибули уповноважені представники сторін.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, зясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив.

Відповідно до ч. 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів тісно пов'язаний з приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. За змістом наведеної норми, однією із умов її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні обставини, що мають значення для розглядуваної справи.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Так, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2017 у справі №927/496/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 та постановою Верховного Суду від 26 квітня 2018, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» задоволено частково та, зокрема, зобовязано Приватне акціонерне товариство «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» обмежити власне споживання електричної енергії шляхом відключення струмоприймачів комірок розподільчих пунктів 10кВ (далі - РП), що розташовані на його території та знаходяться в диспетчерському управлінні Приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія «Чексіл», які знаходяться за адресою: вул. Івана Мазепи, буд.66, м. Чернігів, 14014, а саме: РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13, 15; РП-3 комірки №1, 4, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17; РП-14 комірки № 5, 6, 7, 8, 9, 16, 17, 18, 22. А також зобовязано Приватне акціонерне товариство «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» надати доступ уповноваженим представникам Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» для здійснення опломбування приводів комутаційних апаратів РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13, 15; РП-3 комірки №1, 4, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17; РП-14 комірки № 5, 6, 7, 8, 9, 16, 17, 18, 22 у відключеному стані. Комутаційні апарати, які необхідно опломбувати у відключеному стані знаходяться в РП-2 комірки № 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13, 15; РП-3 комірки №1, 4, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17; РП-14 комірки № 5, 6, 7, 8, 9, 16, 17, 18, 22 та перебувають в диспетчерському управлінні Приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» й знаходяться на його території.

Вказаним рішенням встановлено, що 01 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Чернігівобленерго», правонаступником якого є позивач відповідно до п. 1.3. Статуту публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії «Чернігівобленерго» від 18.04.2011 року, протокол №7 (далі постачальник), та закритим акціонерним товариством «Камвольно-суконна компанія «Чексіл», перейменованим у приватне акціонерне товариство «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» відповідно до п.1.1 Статуту приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія «Чексіл», затвердженого загальними зборами акціонерів 22.04.2016, протокол №1 (далі споживач), було укладено договір про постачання електричної енергії №1815 (надалі - Договір).

Згідно з розділом 1 Договору (в редакції Угоди №8 від 10.03.2011) постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 36476 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії: Додаток №2/1, 2/2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до цього Договору. Приєднана потужність у точці підключення становить 54000кВА, 60кВт.

Суд зауважує, що правонаступником публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» є Акціонерне товариство «Чернігівобленерго», відповідно до п. 1.4. Статуту акціонерного товариства «Чернігівобленерго», затвердженого загальними зборами акціонерів публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» від 16.04.2019, протокол №13.

Рішенням у справі №927/496/17 встановлено, що пунктом 2.1. Договору передбачено, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Пунктом 6.1 ПКЕЕ (які діяли на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору.

Згідно з п. 2.3.2 Договору споживач зобовязується дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього Договору та режиму роботи електроустановки: згідно додатку №6 «Режим роботи електроустановок споживача».

Згідно з рішенням №927/496/17, додатком № 6 до Договору (з урахуванням змін викладених в Угоді №8 від 10.03.2011), сторони погодили режим роботи електроустановок споживача: на обєкті ЗАТ «КСК «Чексіл», вул. Щорса, 66, дозволена до використання потужність 36416 кВт з 8 год до 8год, Т=730 год та на обєкті Артсвердловина №7,8 вул. Ціолковського, 20 дозволена до використання потужність 60 кВт з 8 год до 8год, Т=730 год.

Відповідно до п. 2.3.3. Договору споживач зобовязується оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії за діючими у цей період тарифами по класах напруги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період, згідно з умовами додатку №3 до цього договору «Порядок розрахунків», додатку №4 до цього договору «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та діючого законодавства.

Додатком № 3 до Договору, сторони погодили, що споживач здійснює оплату електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду, який встановлюється з « 01» числа календарного місяця по « 31» число цього календарного місяця включно, за запропонованою схемою: плановими платежами, при чому: перший плановий платіж, самостійно до 5 числа розрахункового періоду у розмірі 50% вартості заявленого обсягу споживання, згідно договору, з врахуванням сальдо на початок розрахункового періоду; другий плановий платіж, самостійно до 15 числа розрахункового періоду у розмірі 50% вартості заявленого обсягу споживання, згідно договору. Остаточний розрахунок не пізніше перших 3 операційних днів з дня отримання рахунка.

Згідно з п. 2.3.4 Договору споживач зобовязується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком №8 до цього договору «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії в терміни проведення остаточного розрахунку».

Пунктами 2.3.5, 2.3.6 Договору сторони погодили, що споживач зобовязується забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника предявленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, компенсувальних установок, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії. Уживати комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню загрози життю або травматизму, пошкодженню обладнання та продукції, негативним екологічним наслідкам тощо у разі отримання повідомлення про припинення (обмеження) електропостачання згідно з умовами розділу 6 цього договору.

Згідно з частиною 1 пункту 8.1. ПКЕЕ (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) постачальник електроенергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електроенергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність заборгованості відповідача за спожиту активну електричну енергію, яка підтверджується рішеннями Господарського суду Чернігівської області по справам № 927/607/18 від 10.10.2018, №927/180/19 від 02.05.2019, № 927/839/18 від 15.01.2019, № 927/839/18 від 15.01.2019, №927/710/18 від 19.11.2018, № 927/518/18 від 30.08.2018, № 927/666/18 від 21.11.2018.

Як зазначає в позовній заяві позивач, заборгованість відповідача перед позивачем за активну електричну енергію, яка стягнута за рішеннями Господарського суду Чернігівської області, станом на дату звернення з даним позовом до суду становить 17 806 868,22 грн.

Відповідно до наведеного позивачем у письмовому поясненні від 12.08.2019 розрахунку суми заборгованості відповідача за спожиту активну електричну енергію: за рішенням у справі № 927/518/18 від 30.08.2018 присуджено до стягнення 6 891 184,25 грн, з яких несплачена заборгованість становить 2 859 445,30 грн, за рішенням у справі №927/607/18 присуджено до стягнення 2 153 525,09 грн, з яких несплачена заборгованість становить 1 435 683,39 грн, за рішенням у справі №927/710/18 від 19.11.2018 присуджено до стягнення 4 726 954,80 грн , з яких несплачена заборгованість становить 4 726 954,80 грн, за рішенням у справі №927/666/18 від 30.08.2018 присуджено до стягнення 1 850 007,98 грн, з яких несплачена заборгованість становить 1 547 957,21 грн, за рішенням у справі №927/839/18 від 15.01.2019 присуджено до стягнення 2 443 517,51 грн, з яких несплачена заборгованість становить 2 443 517,51 грн, за рішенням у справі №927/180/19 від 02.05.2019 присуджено до стягнення 4 793 310,01 грн, з яких несплачена заборгованість - 4 793 310,01 грн. При цьому, позивачем враховано припинення зобовязання зарахуванням зустрічних вимог на суму 1 276 229,18 грн за активну електричну енергію за заявою відповідача від 10.06.2019 №719-12/Е.

Відтак, станом на момент розгляду даної справи, у відповідача існує непогашена заборгованість за спожиту активну електроенергію в розмірі 16 530 639,04 грн, що підтверджується матеріалами справи, відповідачем не спростована належними та допустимими доказами.

09.04.2019 відповідачу направлено лист-попередження про припинення розподілу електричної енергії від 08.04.2019. У вказаному листі зазначено, що станом на 08.04.2019 заборгованість відповідача становить 17 809 992,50 грн, зокрема, 17 806 868,22 грн за активну електроенергію станом на 31.12.2018. У разі несплати вказаної суми до 16.04.2019, діючи на підставі п. 7.5. ПРРЕЕ, ПАТ «Чернігівобленерго» зобовязане припинити розподіл електроенергії на електроустановки відповідача з 17.04.2019 з 08:00 годин шляхом повного відключення від мереж оператора систем розподілу. У попередженні вказано, про обовязок відповідача забезпечення безперешкодного доступу працівників ПАТ «Чернігівобленерго» до власних електроустановок для виконання відключення струмоприймачів з наступним пломбуванням комутаційних апаратів.

Лист-попередження отримано відповідачем 10.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №748.

Як вбачається з акту №000050 про недопуск представників ПАТ «Чернігівобленерго» до електроустановок споживача від 17.04.2019, при спробі проведення відключення споживача за заборгованість за спожиту електричну енергію згідно листа-попередження представники ПАТ «ЧОЕ» були недопущені до внутрішніх електроустановок підприємства.

Недопуск представник споживача обґрунтовує тим, що відношення по договору №1815 в частині погашення заборгованості врегульовані судовими рішеннями, в частині розподілення (передачу) електричної енергії передано постачальнику ТОВ «Енергетичне партнерство» та оплачено в повному обсязі, про що здійснено запис в акті №000050 від 17.04.2019, який підтверджений представником відповідача ОСОБА_4

Під час розгляду справи №927/496/17 було встановлено відсутність точок підключення відповідача до електричних мереж позивача, що унеможливлює самостійне припинення електропостачання позивачем відповідачу шляхом відключення струймоприймачів комірок розподільчих пунктів 10кВ (РП), що розташовані на території відповідача та знаходяться в диспетчерському управлінні Приватного акціонерного товариства «Комунально-суконна компанія «Чексіл».

Під час розгляду даної справи (№927/454/19) іншого порядку підключення спірних струймоприймачів комірок розподільчих пунктів 10кВ (РП), що розташовані на території відповідача за адресою: вул. Івана Мазепи, буд. 66, м. Чернігів, не встановлено та відповідачем не спростовано.

Закон України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 визнано таким, що втратив чинність на підставі Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017.

Згідно п. 22 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», нормативно-правові акти, прийняті на виконання Закону України «Про електроенергетику», діють до набрання чинності нормативно-правовими актами, затвердженими на виконання цього Закону.

Закон України «Про ринок електричної енергії», який набрав чинності 11.06.2017, визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

У відповідності до ст.ст. 8, 45 вказаного Закону господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерська діяльність, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадиться на ринку електричної енергії за умови отримання відповідної ліцензії.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 13.11.2018 №1434 «Про видачу ПАТ «Чернігівобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом» постановлено видати ПАТ «Чернігівобленерго» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Чернігівської області та м. Славутич Київської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) ПАТ «Чернігівобленерго», та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством).

Крім того, даною постановою постановлено анулювати ПАТ «Чернігівобленерго» ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 21.08.1996 №46, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 17.09.1996 №94, на підставі пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії».

Постанова Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України «Про затвердження Правил користування електричною енергією» від 31.07.1996 року №28 (із змінами) визнана такою, що втратила чинність відповідно до п.12 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 року №312 (набрала чинності з 19.04.2018).

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України «Про ринок електричної енергії», відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), які регулюють взаємовідносини, що виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов'язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов'язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку (п. 1.1.1 ПРРЕЕ).

У п. 6 вказаної постанови НКРЕКП встановлено, що до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб'єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема, сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства. Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов'язками, пов'язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

У п.2.1 договору про постачання електричної енергії №1815 від 01.09.2008 сторони встановили, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ).

Відповідно до ч. 4 ст. 46 Закону України Про ринок електричної енергії, оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Згідно з абз.1, 2, 3, 6 п. 2.1.4 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. Оператор системи розподілу зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та у власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу. За ініціативою однієї із сторін договір споживача про розподіл електричної енергії оформлюється в паперовій формі. (пункт 2.1.4 ПРРЕЕ в редакції чинній на час подання відповідачем заяви-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії).

Так, матеріалами справи підтверджується, що 28.12.2018 відповідачем підписано заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та з метою неперервного електрозабезпечення за обєктами споживача ПрАТ «КСК «Чексіл». На підставі даної заяви приєднано споживача (відповідача) з 01.01.2019 до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на умовах Договору про постачання електричної енергії №1815 від 01.09.2008.

За поясненнями уповноважених представників позивача та відповідача у паперовій формі договір споживача про розподіл електричної енергії не укладався.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів розірвання відповідачем договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Згідно п. 5.1.1 ПРРЕЕ, оператор системи має право на безперешкодний доступ (за предявленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору.

З огляду на вище наведене, суд доходить висновку, що матеріалами справи підтверджується не виконання відповідачем вимог позивача, викладених в листі-попередженні від 08.04.2019 та факт недопущення представників позивача на обєкт відповідача для припинення постачання електроенергії.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписам ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідач, маючи заборгованість за спожиту електричну енергію, не виконує вимоги чинного законодавства в сфері електроенергетики, не сплачує вартість спожитої електроенергії, не допускає представників позивача на свій обєкт для вжиття заходів щодо пломбування електроустановок у відключеному стані, не здійснює самостійне припинення власного електроспоживання, чим порушує норми ПРРЕЕ.

Враховуючи вище викладене, суд доходить висновку, що позов про зобовязання відповідача вчинити певні дії підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме:

зобовязати Приватне акціонерне товариство «Камвольно-суконна компанія» «Чексіл» (вул. І.Мазепи, буд. 66, м. Чернігів, 14014, ідентифікаційний код 14251734) до повної оплати боргу за активну електричну енергію в сумі 16 530 639 грн 04 коп. припинити власне споживання електричної енергії шляхом відключення струмоприймачів комірок розподільчих пунктів 10 кВ (далі РП), що розташовані на його території та знаходяться в диспетчерському управлінні Приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія «Чексіл», які знаходяться за адресою: вул. Івана Мазепи, буд.66, м. Чернігів, 14014, а саме: РП-2 комірки №1, 2, 3,4,6, 7, 8, 9, 13,14,15,16; РП-3 комірки №1,4, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17; РП-14 комірки №5, 6, 7, 8, 9, 16, 17, 18, 22;

зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Камвольно-суконна компанія» «Чексіл» (вул. І.Мазепи, буд. 66, м. Чернігів, 14014, ідентифікаційний код 14251734) надати доступ уповноваженим представникам Акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» (вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000, ідентифікаційний код 22815333) для здійснення опломбування приводів комутаційних апаратів РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13, 14, 15, 16; РП-3 комірки №1, 4, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17; РП-14 комірки №5, 6, 7, 8, 9, 16, 17, 18, 22 у відключеному стані. Комутаційні апарати, які необхідно опломбувати у відключеному стані знаходяться в РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13, 14, 15, 16; РП-3 комірки №1,4, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17; РП-14 комірки №5, 6, 7, 8, 9, 16, 17, 18, 22 та перебувають в диспетчерському управлінні Приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» й знаходяться на його території.

Твердження відповідача, що позовна вимога щодо надання доступу уповноваженим представникам позивача для здійснення пломбування приводів комутаційних апаратів такою, що не відповідає діючому законодавству України, зокрема, Правилам роздрібного ринку електричної енергії, спростовуються приписами чинного законодавства України, з огляду на те, що відповідно до п.п. 3 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електроенергії зобовязаний за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.

Слід зазначити, що відповідно до підпункту 3 пункту 10.2 ПКЕЕ, які діяли на час укладення договору №1815 від 01.09.2008 та до втрати чинності 18.04.2018, споживач електричної енергії був зобов'язаний за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити у разі відсутності такої.

З набранням чинності з 19.04.2018 положень Правил роздрібного ринку електричної енергії відповідач не звільнений від зобовязання припинити власне електроспоживання за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію. Крім того, чинні Правила роздрібного ринку електричної енергії не містять будь-яких застережень, щодо відсутності зобовязання у споживача припинити власне електроспоживання при наявності заборгованості за фактично спожиту електроенергію, яка виникла до 19.04.2018 перед постачальниками, яким анульовані ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії на підставі пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії».

Крім того, приписами п. 7.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що у разі відсутності технічної можливості виконання умови одночасного забезпечення збереження необхідних рівнів надійності і якості електропостачання інших споживачів та субспоживачів (унаслідок застосування відповідної схеми електропостачання) споживач, електропостачання якого має бути обмежене або припинене, зобов'язаний надати доступ до власних електроустановок уповноваженим представникам оператора системи для вибіркового відключення струмоприймачів з наступним пломбуванням пристроїв їх підключення.

При цьому, обовязок припинити власне електроспоживання покладено саме на споживача (відповідача), в той час як оператор системи має право опломбувати у відключеному стані пристрої підключення електроустановок споживача.

Враховуючи викладене, відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобовязань за Договором.

Відповідно до приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи, що спір виник з вини відповідача судовий збір у сумі 3842грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 123, 129, 165-167, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до Приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» про зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Камвольно-суконна компанія» «Чексіл» (вул. І.Мазепи, буд. 66, м. Чернігів, 14014, ідентифікаційний код 14251734) до повної оплати боргу за активну електричну енергію в сумі 16 530 639грн 04 коп. припинити власне споживання електричної енергії шляхом відключення струмоприймачів комірок розподільчих пунктів 10 кВ (далі РП), що розташовані на його території та знаходяться в диспетчерському управлінні Приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія «Чексіл», які знаходяться за адресою: вул. Івана Мазепи, буд.66, м. Чернігів, 14014, а саме: РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13, 14, 15, 16; РП-3 комірки №1, 4, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17; РП-14 комірки №5, 6, 7, 8, 9, 16, 17, 18, 22.

3. Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Камвольно-суконна компанія» «Чексіл» (вул. І.Мазепи, буд. 66, м. Чернігів, 14014, ідентифікаційний код 14251734) надати доступ уповноваженим представникам Акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» (вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000, ідентифікаційний код 22815333) для здійснення опломбування приводів комутаційних апаратів РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13, 14, 15, 16; РП-3 комірки №1, 4, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17; РП-14 комірки №5, 6, 7, 8, 9, 16, 17, 18, 22 у відключеному стані. Комутаційні апарати, які необхідно опломбувати у відключеному стані знаходяться в РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13, 14, 15, 16; РП-3 комірки №1, 4, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17; РП-14 комірки №5, 6, 7, 8, 9, 16, 17, 18, 22 та перебувають в диспетчерському управлінні Приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» й знаходяться на його території.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія» «Чексіл» (вул. І.Мазепи, буд. 66, м. Чернігів, 14014, ідентифікаційний код 14251734) на користь Акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» (вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000, р/р №2791, в Філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 353553, ідентифікаційний код 22815333) 3842 грн 00 коп. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 03.10.2019.

Суддя Н.Ю.Книш