ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2019 р. Справа№ 910/17599/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Пашкіної С.А.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Бордунова Н.О. довіреність № б/н від 23.02.18

від відповідача: Кобець Р.Ю. довіреність № б/н від 04.02.19

від третьої особи: нез`явились

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "АІВ ГРУП"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 року

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2019р.

у справі №910/17599/18 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Приватного підприємства "АІВ ГРУП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНДІА"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІМТЕК-20"

про стягнення 1 713 085, 40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "АІВ ГРУП" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНДІА" про стягнення 1 713 085,40 грн. з яких: 1 229 300,00 грн. - сума вартості техніки, 392 710,00 грн. - сума вартості орендної плати, 16 718,48 грн. - пеня за несвоєчасне повернення техніки та 74 356,92 грн. - пеня за заборгованість щодо сплати орендної плати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 року у справі №910/17599/18 відмовлено в позові повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 року у справі №910/17599/18 стягнуто з Приватного підприємства "АІВ ГРУП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНДІА" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство "АІВ ГРУП" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 року у справі №910/17599/18 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги позовні вмоги задовольнити в повному обсязі. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 року у справі №910/17599/18 скасувати та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНДІА" на користь Приватного підприємства "АІВ ГРУП" судові витрати в розмірі 25 696, 29 грн. судового збору сплаченого до суду першої інстанції та 38 544, 44 грн. судового збору сплаченого до суду апеляційної інстанції.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірних рішень.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2019 р. апеляційну скаргу Приватного підприємства "АІВ ГРУП" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "АІВ ГРУП" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 року у справі №910/17599/18 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 року у справі №910/17599/18, розгляд справи призначено на 07.08.2019 року.

20.06.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржувані рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суду апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.

06.08.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшла заява про розподіл судових витрат.

Розпорядженням № 09.1-08/2626/19 Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 р., у зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/17599/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/17599/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 року справу № 910/17599/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі № 910/17599/18 до 21.08.2019 року.

16.08.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника ПП „КЛІНІНГ ЛТД" надійшла заява про заміну учасника справ, в якій просить замінити позивача Приватне підприємство "АІВ ГРУП" на правонаступника ПП „КЛІНІНГ ЛТД", у зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги від 14.02.2019 та постановити відповідну ухвалу.

19.08.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшли заперечення проти заяви про заміну учасника справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі № 910/17599/18 до 18.09.2019 року.

Розглянувши в судовому засіданні заяву позивача про заміну учасника справ, в якій просить замінити позивача Приватне підприємство "АІВ ГРУП" на правонаступника ПП „КЛІНІНГ ЛТД" дійшла висновку про відмову в задоволенні, враховуючи наступне.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що між Приватним підприємством "АІВ ГРУП" (первісний кредитор) та Приватним підприємством "КЛІНІНГ ЛТД" (новий кредитор) укладений договір про відступлення права вимоги від 14.02.2019, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги за Договором про надання клінінгових послуг №06/07/2016 з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємною частиною (надалі - основний договір), укладеним 06 липня 2016 року між первісним кредитором, як виконавцем та ТОВ "ЕКСПАНДІА", ідентифікаційний код юридичної особи 35415496, як замовником (надалі - боржник). Передане право вимоги складається з вимоги, яка вже виникла станом на день укладення даного договору та будь-які інші вимоги, які можуть виникнути в майбутньому у зв`язку з укладенням даного договору.

У відповідності до п. 1.2 договору про відступлення права вимоги від 14.02.2019, за цим договором новий кредитор повністю одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника виконання зобов`язань за основним договором в частині оплати заборгованості:

- право вимоги основної суми заборгованості за основним договором в розмірі 499326,36 грн.;

- право вимоги суми нарахованих штрафних санкцій в розмірі:

1335 грн. три проценти річних у зв`язку з несвоєчасним розрахунком;

15 016,28 грн. пеня у зв`язку з несвоєчасним розрахунком;

3251,01 грн. інфляційні збитки;

будь-які інші вимоги, які можуть виникнути у зв`язку з виконанням вказаного договору без будь-яких обмежень.

Пунктом 1.3. договору про відступлення права вимоги від 14.02.2019 право вимоги первісного кредитора до боржника підтверджується основним договором та додатковими угодами до договору, актом надання послуг № 8 від 31.01.2018, актом надання послуг № 59 від 28.02.2018, актом надання послуг № 78 від 31.03.2018, актом надання послуг № 101 від 23.04.2018, які є невід`ємною частиною цього договору, рішенням Господарського суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року та постановою Північного апеляційного господарського суду від 24 січня 2019 року у справі № 910/6159/18 за позовом ПП "АІВ ГРУП" до ТОВ "ЕКСПАНДІА" про стягнення боргу і передаються первісним кредитором новому кредитору в момент підписання сторонами цього договору.

Новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за основним договором, в тому числі які вже виникли так і ті, які можуть виникнути в майбутньому та сплати боргу, в тому числі на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року у справі №910/6159/18 за позовом ПП "АІВ ГРУП" до ТОВ "ЕКСПАНДІА" про стягнення боргу. При цьому, новий кредитор набуває статусу кредитора за основним договором (п. 1.4. договору відступлення).

У відповідності до п. 3.1. договору про відступлення права вимоги від 14.02.2019, право вимоги за основним договором вважаються переданими з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі права вимоги, що є невід`ємною частиною цього договору, який підписується відповідно до вимог пункту 3.3 даного договору.

Первісний кредитор зобов`язується передати новому кредитору за актом прийому-передачі документи, які підтверджують право вимоги (п. 3.2. договору).

На виконання договору про відступлення права вимоги від 14.02.2019 між Приватним підприємством "АІВ ГРУП" та Приватним підприємством "КЛІНІНГ ЛТД" підписані акт прийому-передачі документів та акт прийому-передачі прав вимоги.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

У відповідності до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту договору про відступлення права вимоги від 14.02.2019 вбачається, що Приватним підприємством "АІВ ГРУП" відступлено Приватному підприємству "КЛІНІНГ ЛТД" право вимагати від ТОВ "ЕКСПАНДІА" сплати заборгованості за договором №06/07/2016 про надання клінінгових послуг від 06.07.2016 за надані послуги згідно із актом надання послуг № 8 від 31.01.2018, актом надання послуг № 59 від 28.02.2018, актом надання послуг № 78 від 31.03.2018, актом надання послуг № 101 від 23.04.2018, що підтверджена рішенням Господарського суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року та постановою Північного апеляційного господарського суду від 24 січня 2019 року у справі № 910/6159/18.

Спір у даній справі виник, у зв`язку із тим, що як стверджує позивач, відповідач розпорядився обладнанням для прибирання, яке перебувало у тимчасовому користуванні Приватного підприємства "АІВ ГРУП", а тому, на думку позивача, відповідач зобов`язаний відшкодувати йому вартість техніки у сумі 1 229 300,00 грн., вартість орендної плати у сумі 392 710,00 грн., а також нараховані суми пені за несвоєчасне повернення техніки та несвоєчасну сплату орендної плати.

Однак, предметом договору № 06/07/2016 є надання позивачем клінінгових послуг з щоденного прибирання зон загального користування та прилеглої території на об`єкті, що розташований за адресою: місто Харків, вул. Академіка Павлова, 44 - Б, ТРЦ "Французький Бульвар" та відповідно оплата відповідачем наданих послуг згідно умов договору.

Умови договору № 06/07/2016 про надання клінінгових послуг від 06.07.2016 не містять зобов`язань для відповідача щодо повернення позивачу клінінгового обладнання та відшкодування орендної плати за таке обладнання.

Таким чином, Приватним підприємством "АІВ ГРУП" у відповідності до договору про відступлення права вимоги від 14.02.2019 передано Приватному підприємству "КЛІНІНГ ЛТД" право вимоги за зобов`язаннями, які не є предметом спору у даній справі.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити.

Встановлено, що 18.09.2019р. представник третьої особи у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

06.07.2016 між Приватним підприємством "АІВ ГРУП" (виконавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНДІА" (замовником) укладено договір № 06/07/2016 про надання клінінгових послуг (далі - договір), за умовами якого виконавець зобов`язався власними силами з 08.08.2016 з використанням власних витратних матеріалів (миючі засоби та обладнання) надавати замовнику клінінгові послуги з щоденного прибирання зон загального користування та прилеглої території на об`єкті, що розташований за адресою: м. Харків, вул. А. Павлова, 44Б, ТРЦ "Французький бульвар", а замовник зобов`язався прийняти й оплатити надані належним чином послуги в порядку й на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 1.2 договору вартість послуг, передбачених п. 1.1 договору, визначається сторонами й затверджується у специфікації та акті узгодження ціни, які є невід`ємною частиною договору.

Перелік та обсяг послуг, а також графік їх надання визначаються в специфікації, в якій вказується найменування й обсяг послуг, які повинен виконати виконавець (п. 1.3 договору).

У Специфікації до договору сторони погодили наступну техніку для прибирання: підлогомиюча машина аккумуляторна TENNANT Т2 43D - 2 шт; підлогомиюча машина мережева Numatic ТТ 6650S - 1 шт.; підлогомиюча машина мережева Gansow СТ 40 - 1 шт.; машина для миття екскалаторів Karcher 47/35 TSC - 1 шт.; підлогомиюча машина аккумуляторна Karcher BR 530 - 1 шт.;струйний экстрактор для хімчистки, пилосмок Numatic CTD 570-2 - 1 шт.; підмітальна машина Karcher КМ 70/20 С - 1 шт.; апарат високого тиску Karcher HD 15-1 шт.; візки сервісні з аксесуарами - 9 шт.

Згідно п.п. 4.1, 4.2 договору виконавець щомісячно до 5-го числа місяця, наступного за місяцем надання послуг, надає замовнику рахунок на оплату наданих послуг і два екземпляри акту надання послуг та звіту про використані матеріали та ресурси, підписані виконавцем та скріплені його печаткою.

Пункту 7.1. договору даний договір набуває чинності з 08.08.2016.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік у разі відсутності повідомлення від будь-якої сторони за 30 календарних днів до дати його закінчення про бажання його припинити (п. 7.2 договору).

Як вбачається із матеріалів справи, Додатковими угодами №1 від 01.01.2017, №2 від 15.02.2017 сторони внесли зміни до договору № 06/07/2016 про надання клінінгових послуг від 06.07.2016 та виклали у новій редакції пп. 3.1.1., пп. 3.1.1.1., пп. 3.1.1.2., пп. 3.1.1.3. договору та специфікацію до договору (додаток №1).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з метою виконання умов договору про надання клінінгових послуг, 05 серпня 2016 року між Приватним підприємством "АІВ ГРУП" (позивачем) як орендарем та ТОВ "ХІМТЕК-20" (третя особа), як орендодавцем укладено договір оренди обладнання (надалі - договір оренди обладнання), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування обладнання, яким є техніка для прибирання (надалі - об`єкт оренди) та сплачувати орендареві оренду плату.

Найменування, кількість, вартість об`єктів оренди визначається у Додатку № 1 до даного договору (п. 1.1.1. договору).

Додатком №1 до договору оренди обладнання сторони визначили найменування, кількість та вартість об`єктів оренди та встановили, що загальна вартість об`єктів оренди становить 1 229 300,00 грн.

Строк оренди складає 1 календарний рік з моменту прийняття об`єкта оренди. Після завершення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий термін. В цьому випадку, якщо жодна зі Сторін в термін 30 діб до завершення цього договору оренди обладнання письмово не сповістить про свій намір його розірвати, цей договір оренди обладнання автоматично продовжується на строк 1 календарний рік (п. 3.1., п. 3.2. договору оренди обладнання).

У відповідності до п. 4.1. договору оренди обладнання, розмір орендної плати в цілому за всі об`єкти оренди становить 34 140 (тридцять чотири тисячі сто сорок) грн. за один календарний місяць і сплачується орендарем в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 5 числа кожного місяця наперед. Розмір орендної плати здійснюється без урахування індексів інфляції та може бути переглянутим у випадку зміни кількості та/або найменування об`єктів оренди.

Передача майна в оренду здійснюється відповідними фахівцями сторін на підставі акту приймання-передавання обладнання, який є додатком № 2 до даного договору (п. 5.1. договору оренди обладнання).

Об`єкт оренди вважається переданим орендодавцем та прийнятим орендарем з моменту підписання сторонами відповідного акта приймання-передавання обладнання (п. 5.2. договору оренди обладнання).

В пункті 7.1. договору оренди обладнання сторони погодили, що ризик випадкового знищення, втрати або пошкодження об`єктів оренди або їх частини після прийняття об`єктів оренди та підписання акту приймання-передачі несе орендар.

Після закінчення строку оренди орендар зобов`язаний протягом 3-х днів повернути орендоване майно орендодавцю разом з тарою, упакуванням та технічною документацією (комплектно).

Пунктом 9.2.1. договору оренди обладнання сторони погодили, що орендодавець несе наступну відповідальність за даним договором оренди обладнання: у випадку прострочення з передачі орендарю обладнання - пеня в розмірі 0,01% від його договірної вартості за кожний день прострочення.

06.08.2016 позивач на підставі акту приймання-передачі обладнання (додаток №2 до договору) отримав в орендне користування обладнання на загальну суму 1 229 300,00 грн. У відповідності до п. 3 акту сторони визначили, що приймання-передача обладнання проводиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-Б, ТРЦ Французький бульвар і буде використовуватись за вказаною адресою.

23.04.2018 у зв`язку із припиненням дії договору позивач припинив надавати ТОВ "ЕКСПАНДІА" послуги на об`єкті ТРЦ "Французький бульвар" за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-Б та листом, направленим на адресу відповідача 21.04.2018 просив ТОВ "ЕКСПАНДІА" не чинити перешкод у поверненні обладнання.

Листом від 21.06.2018 позивач просив ТОВ "ЕКСПАНДІА" не чинити перешкод та надати можливість ПП "АІВ ГРУП" повернути обладнання.

01.06.2018 ПП "АІВ ГРУП" отримано претензію від ТОВ "ХІМТЕК-20" про сплату заборгованості за орендне користування технікою.

01.08.2018 ПП "АІВ ГРУП" отримано претензію від ТОВ "ХІМТЕК-20" про сплату заборгованості за орендне користування технікою, розірвання договору оренди обладнання та повернення техніки.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що під час розгляду справи № 910/6159/18 за позовом позивача ПП "АІВ ГРУП" до відповідача ТОВ "ЕКСПАНДІА" про стягнення коштів за надані клінінгові послуги за договором про надання клінінгових послуг, представником ТОВ "ЕКСПАНДІА" було надано заяву про вивезення техніки від 15.01.2018.

За змістом вказаної заяви від 15.01.2018, орендована техніка була вивезена з об`єкту ТРЦ "Французький бульвар" за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-Б за погодженням ТОВ "ЕКСПАНДІА" представником ПП "АІВ ГРУП" ОСОБА_1, яка діяла від імені позивача.

Однак, позивач зазначає, що дозволу або розпорядження щодо вивезення обладнання ТОВ "ЕКСПАНДІА" не надавав, у трудових відносинах з ОСОБА_1 не перебував, а тому за доводами позивача відповідач ТОВ "ЕКСПАНДІА" незаконно розпорядилось технікою, що належить ТОВ "ХІМТЕК-20" та перебувала у тимчасовому користуванні позивача на підставі договору оренди обладнання.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 626 Цивільний кодекс України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст.ст. 224, 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Обов`язок відшкодування збитків є загальною формою цивільно-правової відповідальності, яка настає для боржника внаслідок порушення ним зобов`язання.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 623 ЦК України.

Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок неналежного виконання зобов`язання за договором, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв`язку між неправомірними діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

При цьому, обов`язковими умовами покладання відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України, передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, в силу ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, включаються: - вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Як вбачається з матеріалів справи, умовами пункту 7.1. договору оренди обладнання ТОВ "ХІМТЕК-20" та ПП "АІВ ГРУП" погодили, що ризик випадкового знищення, втрати або пошкодження об`єктів оренди або їх частини після прийняття об`єктів оренди та підписання акту приймання-передачі несе ПП "АІВ ГРУП".

Однак, позивачем не надані докази реальних витрат позивача на виконання договору оренди обладнання від 05.08.2016, здійснення відшкодування вартості обладнання у сумі 1 229 300,00 грн. на користь ТОВ "ХІМТЕК-20", внесення позивачем плати за оренду обладнання у сумі 392 710,00 грн., сплати пені, нарахованої за несвоєчасне повернення техніки у розмірі 16 718,48 грн. та пені, нарахованої за заборгованість щодо сплати орендної плати у сумі 74 356,92 грн.

Будь-яких первинних документів в підтвердження виконання зобов`язань орендаря за договором оренди обладнання від 05.08.2016 з 2016 року по 2018 року, в матеріалах справи відсутні.

Доказів знищення, пошкодження обладнання, саме ТОВ "ЕКСПАНДІА", яке перебувало у користуванні позивача згідно із умовами договору оренди обладнання від 05.08.2016 матеріали справи не містять.

Крім того, умови договору №06/07/2016 про надання клінінгових послуг від 06.07.2016 не містять положень, щодо прийняття відповідачем як замовником будь-яких технічних засобів на умовах оренди, зберігання, матеріальної відповідальності. Докази в підтвердження передання позивачем відповідачу в розпорядження, користування, зберігання обладнання в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи міститься заява про вивезення техніки від 15.01.2018, зі змісту якої вбачається, що орендована техніка була вивезена з об`єкту ТРЦ "Французький бульвар" за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-Б за погодженням представником ПП "АІВ ГРУП" ОСОБА_1, яка від імені позивача.

Позивач перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ПП "АІВ ГРУП" заперечував, в підтвердження чого посилається, зокрема, на звіти про суми нарахованої заробітної плати за період грудень 2017- січень 2018 року; заяви свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в яких вказується про те, що ОСОБА_1 у трудових відносинах з ПП "АІВ ГРУП" не перебувала; та заяву свідка ОСОБА_6 від 27.03.2019, в якій вказано, що ним як директором ПП "АІВ ГРУП" не надавались розпорядження ОСОБА_1 на отримання техніки або вчинення будь-яких дій від імені ПП "АІВ ГРУП".

Відповідач надав заяву свідка ОСОБА_1 від 16.02.2019, в якій зазначено, що ОСОБА_1 у період з червня 2017 по 15 січня 2018 виконувала функції адміністратора ПП "АІВ ГРУП" та 15.01.2018 обладнання для прибирання було вивезено з ТРЦ "Французький бульвар". Також, відповідачем надано заяву свідка ОСОБА_7 від 19.02.2019, директора ТОВ "Український сервісний партнер", в якій зазначено, що з 16.01.2018 ТОВ "Український сервісний партнер" надає ТОВ "ЕКСПАНДІА" послуги з прибирання на об`єкті ТРЦ "Французький бульвар".

Судом встановлено, що відповідні документи не підтверджують факту передання безпосередньо відповідачем (ТОВ "ЕКСПАНДІА") спірного обладнання для прибирання, вказаній у заяві особі ОСОБА_1 . Заява про вивезення техніки від 15.01.2018 підтверджує вивезення техніки для прибирання з території ТРЦ "Французький бульвар" ОСОБА_1 та жодним чином не встановлює факту відчуження, передання такої техніки відповідачем.

Судом першої інстанції правомірно не взято до уваги заяви свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оскільки вказані заяви складені для подання не в межах даного спору та до звернення позивача до суду з даним позовом і відкриття провадження справі.

Відповідно до частини 2 ст. 88 ГПК України у заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Слід зазначити, що жодна з заяв не містить підтвердження про їх обізнаність змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Оскільки заяви не відповідають прямим приписам ГПК України щодо подання свідчень, суд першої інстанції правомірно не взяв їх до уваги.

Щодо посилань позивача на заяву про вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанціє правомірно не взяв до уваги посилання апелянта на заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що сама по собі заява про вчинення кримінальної правопорушення без вироку суду, який набрав законної сили, не встановлює приюдиційних обставин для суду.

Позивачем суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що обладнання для прибирання було знищено, втрачено або пошкоджено у зв`язку із протиправною поведінкою відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено протиправної поведінки відповідача, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіянням шкоди позивачу у вигляді вартості обладнання у сумі 1 229 300,00 грн., орендної плати за обладнання у сумі 392 710,00 грн., пені, нарахованої за несвоєчасне повернення техніки у розмірі 16 718,48 грн. та пені нарахованої за заборгованість щодо сплати орендної плати у сумі 74 356,92 грн.

У відповідності до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Наведена норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У п. 26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Посилання позивача на приписи ст. ст. 1212, 1213, 1214 Цивільного кодексу України є безпідставними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження набуттям або збереженням майна (обладнання для прибирання, грошових коштів з орендної плати) відповідачем без достатньої правової підстави, позивачем суду не надано. Обґрунтованих підстав для застосування вказаних приписів цивільного законодавства до спірних правовідносин судом не встановлено.

Апеляційний господарський суд, погоджується з висновком місцевого суду, що заявлені позивачем позовом вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Щодо додаткового рішення Господарського суду від 06.05.2019р. про стягнення з позивача на користь відповідача втрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн., колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про часткове задоволення заяви позивача в частині судових витрат на правничу допомогу та стягнути з Приватного підприємства "АІВ ГРУП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНДІА" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн.

17.04.2019 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від відповідача надійшли заява про вирішення питання про судові витрати та клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 в задоволенні позову Приватного підприємства "АІВ ГРУП" відмовлено повністю.

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на професійну правничу допомогу), у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

Судом встановлено, що при прийнятті рішення у даній справі не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

01.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНДІА" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ІНПРАКСІ" (Адвокатське об`єднання) в особі голови об`єднання Волинця Владислава Володимировича укладено Договір про надання правової допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу на умовах, визначених цим договором.

Представництво позивача у даній справі здійснювалось адвокатом Адвокатського об`єднанням "ІНПРАКСІ" Кобець Романом Юрійовичем (ордер на надання правової допомоги серії КВ №4000123 від 06.02.2019, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №6128/10 від 07.07.2017).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат відповідачем було надано акти приймання-передачі надання послуг №3.1. від 25.02.2019 на суму 15000,00 грн., №3.2. від 26.02.2019 на суму 10000,00 грн., №3.3. від 27.02.2019 на суму 10000,00 грн., №3.4. від 15.03.2019 на суму 10000,00 грн., №3.5. від 29.03.2019 на суму 10000,00 грн., №3.7.від 19.04.2019 на суму 10000,00 грн., звіти до вказаних актів приймання-передачі надання послуг та банківські виписки в підтвердження здійснення відповідачем оплати вартості наданої правової допомоги.

28.03.2019 було подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, заявлених ТОВ "ЕКСПАНДІА".

З урахуванням наведеного, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, окрім документального обґрунтування та доведеності, мають відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Колегія суддів вважає, що місцевим судом правомірно задоволено частково заяву про втрати на правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн., враховано складність справи, взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, враховуючи, що позивачем заявлено клопотання про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2019р. у справі № 910/15277/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "АІВ ГРУП" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 18.04.2019 р. у справі № 910/17599/18 та додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 06.05.2019 р. у справі № 910/17599/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство "АІВ ГРУП".

4. Матеріали справи № 910/17599/18 повернути до Господарського суду м. Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.А. Пашкіна