ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
УХВАЛА

02 жовтня 2019 року Справа № 915/2055/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

заяви Компанії «Sandypool Limited» (Reg. № НЕ 101936; місцезнаходження юридичної особи: 28 Октовіору, 261, В`ю Пойнт Тауер, 3035, м. Лімасол, Кіпр; адреса для листування: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52А) про забезпечення позову,

особи, що можуть отримати статус учасника справи:

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт НікаТера» (54052, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23; ідентифікаційний код 22439446)

без виклику учасників справи,

В С Т А Н О В И В:

30.10.2019 компанія «Sandypool Limited» до відкриття провадження у справі звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою б/н від 29.09.2019 (вх. № 15251/19) про забезпечення позову, в якій просить суд:

1. Накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (54052, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23; ідентифікаційний код юридичної особи 22439446) та знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 в АТ «Банк Альянс» (МФО 300119); № НОМЕР_2 в ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168); № НОМЕР_3 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168); № НОМЕР_4 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168); № НОМЕР_5 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168); № НОМЕР_6 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168); № НОМЕР_7 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168); № НОМЕР_8 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168); № НОМЕР_9 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168); № НОМЕР_10 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168); № НОМЕР_11 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168); № НОМЕР_12 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168); № НОМЕР_13 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299); № НОМЕР_14 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299); № НОМЕР_15 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299); № НОМЕР_16 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299); № НОМЕР_17 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299); № НОМЕР_18 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) та на будь-яких інших виявлених банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (54052, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23; ідентифікаційний код юридичної особи 22439446) у банківських установах або банківських рахунках, які будуть відкриті в майбутньому, в межах суми стягнення у розмірі 19561169,54 доларів США, 647639,80 швейцарських франків, 575023,57 євро;

2. Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (54052, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23; ідентифікаційний код юридичної особи 22439446), а саме:

1) земельну ділянку кадастровий номер: :07:004:0126, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 1,2663 га, цільове призначення: для обслуговування бази по накопиченню сільськогосподарської продукції із зерноперевантажувальним комплексом, адреса: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 14;

2) земельну ділянку кадастровий номер: :07:004:0125, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 1,9337 га, цільове призначення: для обслуговування бази по накопиченню сільськогосподарської продукції із зерноперевантажувальним комплексом, адреса: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 14;

3) земельну ділянку кадастровий номер: :07:004:0033, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 0,3128 га, цільове призначення: для обслуговування нежитлової будівлі, адреса: Миколаївська область, м. Миколаїв, площа Заводська, земельна ділянка 1-м;

4) земельну ділянку кадастровий номер: :07:004:0120, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 3,1 га, цільове призначення: для обслуговування накопичувального автомобільного майданчика №1, адреса: АДРЕСА_1 , м АДРЕСА_1 , вул. Айвазовського, АДРЕСА_3 ділянка 23;

5) земельну ділянку кадастровий номер: :07:001:0054, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 7,3165 га, цільове призначення: для обслуговування нежитлових будівель (майновий комплекс по транспортному обробленню вантажів), адреса: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, земельна ділянка 8-В;

6) земельну ділянку кадастровий номер: :07:004:0118, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 3.2343 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування причальної стінки по прийому та обслуговуванню вантажних суден, адреса: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 Айвазовського, земельна ділянка 23;

7) земельну ділянку кадастровий номер: :07:004:0063, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 1,129 га, цільове призначення: для обслуговування причальної стінки по прийманню та обслуговуванню вантажних суден, адреса: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 ділянка 23;

8) земельну ділянку кадастровий номер: :07:004:0076, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 1,6484 га, цільове призначення: для обслуговування причалу зернового терміналу, адреса: АДРЕСА_1 23;

9) земельну ділянку кадастровий номер: :07:004:0044, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 139738 кв. м., цільове призначення: будівництво та обслуговування порту по переробці сипучих вантажів, адреса: АДРЕСА_1 23;

10) земельну ділянку кадастровий номер: :07:001:0033, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 0,0755 га, цільове призначення: для обслуговування виробничого комплексу суднобудівного заводу, адреса: Миколаївська область, м. Миколаїв, площа Заводська, АДРЕСА_2 1;

11) земельну ділянку кадастровий номер: :07:004:0045, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 13523 кв. м., цільове призначення: будівництво та обслуговування причальної стінки по прийому та обслуговуванню вантажних суден, адреса: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 23;

12) земельну ділянку кадастровий номер: :07:004:0075, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 0,0804 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування зернового термінала, адреса: АДРЕСА_1 23;

13) земельну ділянку кадастровий номер: :07:004:0053, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 0,8343 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування комплексу по перевантаженню мінеральних добрив, адреса: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 23;

14) земельну ділянку кадастровий номер: :07:001:0034, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 0,0911 га, цільове призначення: для обслуговування виробничого комплексу суднобудівного заводу, адреса: Миколаївська область, м. Миколаїв, площа Заводська, АДРЕСА_3 ділянка 1;

15) земельну ділянку кадастровий номер: :07:001:0040, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 0,034 га, цільове призначення: для обслуговування виробничого комплексу заводу, адреса: АДРЕСА_1 23в;

16) земельну ділянку кадастровий номер: :07:004:0043, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, площею 0,936 га, цільове призначення: для обслуговування причальної стінки для приймання вантажних суден та забезпечення транспортної розв`язки, адреса: Миколаївська АДРЕСА_4 , м АДРЕСА_1 , вул. Айвазовського, земельна АДРЕСА_5 23;

17) комплекс по перевальці сипучих вантажів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, адреса: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Айвазовського, будинок 23, із усіма складовими частинами: прохідна, А, загальною площею 67.2 кв.м.: насосна дощових сточних вод №2, Б, загальною площею 46.8 кв.м.; склад № 2, В, загальною площею 3495,7 кв.м.; склад № 1, Г, загальною площею 4277,6 кв.м.; перевантажувальний вузол № 1, Г`Г, загальною площею 1569 кв.м. (входить до складу №1, Г); станція розвантажування вагонів, Д, загальною площею 796.3 кв.м.; трансформаторна підстанція, Е; побутовий корпус, Ж, загальною площею 1141.4 кв.м.; очисні споруди біологічної очистки, З, загальною площею 52.2 кв.м.; протипожежна насосна, И, загальною площею 33.6 кв.м.; будинок санітарно-карантинного відділення, К, загальною площею 173 кв.м.; будинок прикордонно-митницького контролю, Л, загальною площею 350.6 кв.м.; каналізаційна насосна станція господарсько-побутових стоків, 13; освітлювальна щогла, 1, 14; освітлювальна щогла, 2, 15; артезіанська свердловина, 16; очисні споруди дощових стічних вод, 18; пісколовка, 19; резервуар накопичення забруднених дощових стічних вод Y-700 м.куб., 20; резервуар протипожежного запасу води Y-200 м.куб., 21; резервуар протипожежного запасу води Y-200 м.куб., 22; галерея ПТ-11, 23; галерея ПТ-07, 24; галерея ПТ-12. 26; завантажувальний причал L-З33м., 30; біоінженерна споруда «Біоплато», 31; підхідний канал-128200 кв.м., операційна акваторія-126361 кв.м., 34,35; галереї ПТ-13, ПС-5, ПУ-3, 27,28,29; перевантажувальний вузол № 2, В, загальною площею 787,10 кв.м. (входить до складу №2, В); огорожа, 10; ворота, 11; ворота, 12; приміщення насосної станції, 17; галерея ПТ-08, 25; приводна станція № 1, 32; приводна станція № 2, 33; з/д колія 2100 п/м, 36; галерея ПТ-14, 37; галерея ПТ-15, 38; галерея ПТ-16, 39; замощення, І; під`їздна залізнична колія 600 п/м, 16; причал №3162,00 п/м загальною площею 4374,00 кв.м., 42; підкрановий шлях 162,00 п/м, 41: залізнична колія 180,00 п/м, 40; операційна акваторія, загальною площею 45000,00 кв.м., 43; дільниця №1 підхідного каналу та операційної акваторії для маневру суден до набережної термінала, загальною площею 33349 кв.м., 44; дільниця № 2 підхідного каналу та операційної акваторії для маневру суден до набережної термінала, загальною площею 89332 кв.м., 45; дільниця № 3 підхідного каналу та операційної акваторії для маневру суден до набережної термінала, загальною площею 52056 кв.м., 46; трансформаторна підстанція № 2, Н; побутовий корпус, Е, загальною площею 150,90 кв.м.; побутовий корпус, Д, загальною площею 151,6 кв.м.; механічна майстерня, Ж, загальною площею 145,4 кв.м.; побутовий склад, И, загальною площею 545,6 кв.м.; підкрановий шлях 65 п/м, 60 кв.м.; з/д шлях кордонний 105,5 п/м, 61 кв.м.; з/д шлях тиловий 105,5 п/м, 62 кв.м.; операційна акваторія, загальною площею 12320 кв.м., 63; відкритий вантажний майданчик, загальною площею 22968 кв.м., 64; причал № 3.1 117,9 п/м, 67; вагова з/д № 3, 65; причал № 4 240 п/м, 99; відкритий вантажний майданчик площею 16483 кв.м., 100; залізничні колії № 1, № 14, № 15, № 16, № 100, загальною довжиною 4482 п/м, 111, 112, 113, 114; внутрішні залізничні колії довжиною 3825 п/м, 104; автомобільна дорога на 4-й причал довжиною 620 п/м. загальною площею 4960 кв.м., 106; огороджені майданчики відкритого зберігання сипучих матеріалів, загальною площею 26457 кв.м., IV; причал № 5 довжиною 80 п/м, 101; відкритий вантажний майданчик причалу №5 площею 14319 кв.м., 102; ділянка причалу № 5 довжиною 27 п/м, 117; вантажний майданчик для обслуговування причалу № 5 площею 21199 кв.м., 118; накопичувальний автомобільний майданчик № 1 площею 30477 кв.м., 119; автошлях площею 3740 кв.м., 120; адміністративна будівля, П, загальною площею 4038,3 кв.м.; будинок охорони, С; огорожа, 129: склад арочний. У, загальною площею 5258,2 кв.м.; трансформаторна підстанція (електрощитові), Ф, загальною площею 190,7 кв.м.; станція розвантаження вагонів, X, загальною площею 1159,4 кв.м.; виставочні залізничні колії, 115; головний залізничний заїзд, 116; другий залізничний заїзд, 117; причал №5, 118; норійна башта, 119; привідна станція складу, 120; прохідна підземна галерея з похилою частиною, 121; конвеєрні естакади, 122, 123, 124; перевантажувальний вузол, 125; поворотно-перевантажувальний вузол, 126; привідна станція, 127; причал, №5-243,33 м/н; замощення, площею 23880,0 кв.м, V; №130, автошлях площею 2800,0 кв.м; №131, залізнична колія довжиною 376,66 п/м.;

18) нежитлову будівлю, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, загальною площею 1248,3 кв. м., адреса: Миколаївська обл., м. Миколаїв, площа Заводська, 1м;

3. Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації, вчиняти дії щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна перелічених вище.

Одночасно заявник звернувся до господарського суду з позовом, предметом якого виступає майнова вимога компанії «Sandypool Limited» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт НікаТера» про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 19561169,54 доларів США, 647639,80 швейцарських франків, 575023,57 євро.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник стверджує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський спеціалізований порт НікаТера» порушені умови кредитних договорів №№ SAN/11/05/05, S/12/05/05, S/30/03/10, V/03/08/04, VIL/04/08/04, VIL/18/03/05, Y/23/01/08, Y/21/04/08, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 19 561 169,54 доларів США, 647 639,80 швейцарських франків, 575 023,57 євро.

Заявник посилається на порушення боржником графіків повернення кредитних коштів за вищевказаними кредитними договорами, за умови продовження користування кредитними коштами та активного ведення прибуткової підприємницької діяльності, що підтверджується фінансовою звітністю останнього.

За твердженням заявника, компанією «Sandypool Limited» неодноразово надсилалися боржнику письмові вимоги про сплату боргу, проте боржник проігнорував вказані вимоги та заборгованість не погасив.

Заявник також звертає увагу суду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський спеціалізований порт НікаТера» фактично визнає наявність боргу, оскільки підписало акти звірок та договір про порядок врегулювання спорів, у тому числі судових, щодо виконання кредитних договорів від 25.10.2016, однак, маючи необхідні фінансові ресурси для обслуговування своїх зобов`язань (прибуток від господарської діяльності), боржник продовжує не виконувати свої зобов`язання та не повертає кредитні кошти.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник також зазначає, що компанії «Sandypool Limited» стало відомо, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський спеціалізований порт НікаТера» має намір передати необтяжене майно в іпотеку, щоб завадити подальшому зверненню стягнення на це майно за невиконання своїх грошових зобов`язань.

Враховуючи вищезазначене, заявник вважає, що боржник не має наміру виконувати договірні зобов`язання зі сплати грошових коштів та продовжить вчиняти недобросовісні дії. Крім того, боржник має значні грошові зобов`язання не тільки перед заявником, а й перед іншими кредиторами.

Враховуючи значну суму боргу та поведінку боржника, який систематично ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, заявник вважає належним способом забезпечення позову накладення арешту на грошові кошти боржника на банківських рахунках та накладення арешту на необтяжене майно боржника, а також заборону третім особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цього майна.

Відтак, на переконання заявника, вказана поведінка боржника однозначно свідчить про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський спеціалізований порт НікаТера» злісно ухиляється від виконання своїх зобов`язань, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про стягнення боргу.

За правилами ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву відповідно до приписів § 1 глави 5 та глави 10 Розділу І Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновків про її часткове задоволення, виходячи з такого:

Відповідно до приписів ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012).

Рішення суду безумовно має бути виконаним і його невиконання загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25.04.2012).

Складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Згідно зі ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту цієї норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

За правилами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, виходячи з вимог п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України, повинна обґрунтувати причини звернення із відповідною заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є доведення підстав та подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів сторонніх осіб.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у особи на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення особою дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення особи від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд наголошує, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою ним в ухвалі від 20.08.2018 у справі № 917/1390/17.

З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне зазначити таке.

З наданих суду доказів (зокрема копія звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2018 рік; копія балансу (звіту про фінансовий стан) на 31.12.2018 боржника) вбачається наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський спеціалізований порт НікаТера» значного чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) та одночасно значний розмір довгострокових і поточних зобов`язань.

Господарський суд вважає, що наведені вище обставини, у сукупності з доданими до заяви про забезпечення позову доказами, та посилання заявника як на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків після пред`явлення вимоги так і на наявність заборгованості та можливість вільного розпорядження грошовими коштами, дозволяють суду дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у цьому випадку може утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду по суті спору. Вказані умови є достатньою підставою для накладення арешту на грошові кошти відповідача у спірній сумі. Обраний позивачем спосіб забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти, співвідноситься та має зв`язок між цим заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог (стягнення грошових коштів), а, отже, вказаний захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Накладення арешту на кошти боржника у межах розміру сум позовних вимог, на переконання суду, є саме тим заходом забезпечення позову, який в розумінні приписів ст. 136 ГПК України є ефективним для захисту оспорюваних прав заявника та таким, що відповідає змісту порушеного права останнього.

При цьому господарський суд враховує, що накладення арешту на грошові кошти не порушує право відповідача вільно користуватися та розпоряджатися своїми грошовими коштами. Адже арештованими слід вважати лише кошти на суму в межах ціни позову. Крім того, вжиті заходи забезпечення позову не призводять до зупинення господарської діяльності відповідача та не є порушенням прав відповідача щодо володіння та користування своїм майном, оскільки такі заходи не породжують юридичних наслідків для списання коштів з рахунків відповідача до моменту набрання законної сили рішенням у цій справі та виникнення у відповідача обов`язку його виконання.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02.08.2019 у справі № 915/538/19.

Щодо наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд зазначає, що обраний позивачем захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки унеможливить вільне розпорядження відповідачем достатніми для погашення заборгованості перед позивачем коштами, їх зменшення чи приховання.

Також, суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Одночасно, господарський суд не знаходить підстав для вжиття таких заходів забезпечення позову, як накладення арешту на нерухоме майно боржника в межах суми позову та заборону відповідним особам вчиняти реєстраційні дії щодо цього нерухомого майна з огляду на таке.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної ним у постановах від 15.01.2019 у справі № 915/870/18 та від 05.09.2019 у справі № 911/527/119 при застосуванні такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Заявник також посилається на намір боржника передати необтяжене майно в іпотеку, щоб завадити подальшому зверненню стягнення на це майно.

Разом із тим, заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що боржник вчиняє будь-які дії з підготовки чи проведення відчуження належного йому майна та якого саме. Тобто у цьому випадку відсутні підтверджені доказами фактичні обставини, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Крім того, відсутня також інформація щодо вартості визначеного майна, що унеможливлює встановлення судом співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Таким чином, обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2018 у справі № 916/10/18.

З урахуванням наведеного вище, та оскільки в позові не заявлено вимог стосовно конкретно визначеного нерухомого майна відповідача, суд не вбачає наявності зв`язку між цим заходом забезпечення позову і предметом заявленої позовної вимоги, а, отже, відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно боржника та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо такого майна.

Щодо зустрічного забезпечення суд зазначає, що частина перша статті 141 ГПК України встановлює право суду вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), тобто відповідна вимога може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 911/1695/18.

Одночасно суд зазначає, що не вважає обґрунтованим посилання позивача на наявність підписаних обома сторонами актів звірення як доказ відсутності підстав зустрічного забезпечення позову, оскільки під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом саме під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Тому, боржник не позбавлений права звернутися до господарського суду з клопотанням як про застосування зустрічного забезпечення, так і про скасування заходів забезпечення позову у разі надання відповідних доказів, які б спростовували необхідність застосування таких заходів.

Отже, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши заяву компанії «Sandypool Limited» б/н від 29.09.2019 (вх. № 15251/19) про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її часткове задоволення в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (54052, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23; ідентифікаційний код юридичної особи 22439446) та знаходяться на рахунках у банківських установах (за переліком) та на будь-яких інших виявлених банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (54052, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23; ідентифікаційний код юридичної особи 22439446) у банківських установах або банківських рахунках, які будуть відкриті в майбутньому, в межах суми стягнення у розмірі 19561169,54 доларів США, 647639,80 швейцарських франків, 575023,57 євро.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву компанії «Sandypool Limited» б/н від 29.09.2019 (вх. № 15251/19) у справі № 915/2055/19 про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт НікаТера» (54052, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23; ідентифікаційний код 22439446) та знаходяться на рахунках:

- № НОМЕР_1 в АТ «Банк Альянс» (МФО 300119);

- № НОМЕР_2 в ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168);

- № НОМЕР_3 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168);

- № НОМЕР_4 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168);

- № НОМЕР_5 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168);

- № НОМЕР_6 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168);

- № НОМЕР_7 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168);

- № НОМЕР_8 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168);

- № НОМЕР_9 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168);

- № НОМЕР_10 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168);

- № НОМЕР_11 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168);

- № НОМЕР_12 у ПАТ «МТБ Банк» (МФО 328168);

- № НОМЕР_13 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299);

- № НОМЕР_14 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299);

- № НОМЕР_15 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299);

- № НОМЕР_16 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299);

- № НОМЕР_17 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299);

- № НОМЕР_18 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299)

та на будь-яких інших виявлених банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (54052, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23; ідентифікаційний код юридичної особи 22439446) у банківських установах або банківських рахунках, які будуть відкриті в майбутньому, в межах суми стягнення у розмірі 19561169,54 доларів США, 647639,80 швейцарських франків, 575023,57 євро.

3. У задоволенні заяви компанії «Sandypool Limited» б/н від 29.09.2019 (вх. № 15251/19) у справі № 915/2055/19 про забезпечення позову в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене в заяві нерухоме майно боржника в межах суми позову та заборони відповідним особам вчиняти реєстраційні дії щодо цього нерухомого майна відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, тобто 02.10.2019.

5. Ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», протягом трьох років.

6. За даною ухвалою:

Стягувач: Компанія «Sandypool Limited» (Reg. № НЕ 101936; місцезнаходження юридичної особи: 28 Октовіору, 261, В`ю Пойнт Тауер, 3035, м. Лімасол, Кіпр; адреса для листування: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52А);

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт НікаТера» (54052, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23; ідентифікаційний код 22439446).

Ухвала може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя О.Г. Смородінова