СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2019 р. Справа № 905/1111/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.

Без виклику сторін

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (вх.№2656 Д/2)

на рішення Господарського суду Донецької області від 24.07.2019 у справі № 905/1111/19 (суддя Сковородіна О.М., ухвалене у м.Харків 24.07.2019 о 12:45 год., повний текст складено 29.07.2019),

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ),

до Державного підприємства Торецьквугілля (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, будинок 19, )

про: стягнення 29 835, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця звернулось з позовною заявою до Державного підприємства Торецьквугілля в якій просив стягнути на користь позивача штраф за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу у сумі 29835,00 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.07.2019 позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця до Державного підприємства Торецьквугілля про стягнення штрафу у розмірі 29 835, 00 грн. - задоволено частково в розмірі 5 967,00 грн.

Стягнуто з Державного підприємства Торецьквугілля на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця суму штрафу в розмірі 5 967,00 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджено неправильне зазначення відправником маси вантажу, за наслідком чого позивачем у зв`язку, на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, нараховано штраф у п`ятикратному розмірі від провізної плати за всю відстань від перевезень у сумі 29835,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що допущене відповідачем порушення не спричинило збитків для позивача, маса вантажу зазначена менша, (підвищеного навантаження на рухомий склад не було), тому наявні підстави для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, відповідно до ч.1, 2 ст.233 ГК України та ч.4 ст.551 ЦК України, до 1 провізної плати.

Не погодившись з ухваленим рішенням, позивач - Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Донецької області від 24.07.2019 у справі № 905/1111/19 в частині зменшення штрафу та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції формально застосовано до спірних правовідносин ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України, не досліджено всіх обставин справи та безпідставно зменшено розмір штрафу, оскільки в даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає із положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, якими чітко визначено розмір штрафу, тому не може бути зменшеною.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2019 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця на рішення господарського суду Донецької області від 24.07.2019 у справі №905/1111/19.

Стаття 269 ГПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до приписів статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2018 за залізничною накладною №53540928 зі станції Кривий Торець Донецької залізниці на станцію Покровськ Донецької залізниці на адресу ПрАТ ЦЗФ Мирноградська в залізничному вагоні №66865510 відправлено вантаж вугілля кам`яне, відправник - Державне підприємство Торецьквугілля.

28.12.2018 на станції залізниці Павлоград-1 проведено зважування вагону №66865510.

В результаті встановлено, що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній №53540928 у графі маса вантажу не відповідає масі вантажу, встановленій на станції Кривий Торець Донецької залізниці.

За накладною вага нетто у вагоні 65400 кг, маса нетто при перевірці 57150 кг, різниця в сторону зменшення 8250 кг.

Стаття 6 Статуту залізниць України (далі - статут) визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

У відповідності до ст. 23 Статуту залізниць України відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів встановлено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у Додатку 1 до цих Правил.

Згідно з п.1.2. Правил, накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Пунктом 1.3. Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ.

Факт неправильності зазначення маси вантажу підтверджується комерційним актом №454502/129/612 від 28.12.2018, який підписаний належними особами.

На підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України позивач нарахував відповідачу штраф у сумі 29835,00 грн. із розрахунку: 5 967,00грн. (провізна плата) х 5 за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу.

Відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138), вантажовідправник (у даному випадку відповідач) при заповненні перевізних документів повинен був зазначити масу вантажу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (згідно зі статтею 118 Статуту).

Ст. 129 Статуту залізниць України встановлено: "Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць". Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах (п. "а").

Тобто підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним указаних відомостей є акт загальної форми, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Пунктом 10 Правил складання актів передбачено: "Комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці".

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

За зазначеним перевезенням провізна плата становить 5 967,00 грн., у зв`язку з чим на виконання вказаних норм сума штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу складає 29 835,00 грн. із розрахунку: 5 967,00 грн. (провізна плата) х 5.

Враховуючи вищенаведене, відповідач своїх зобов`язань, передбачених п. 2.3 Правила оформлення перевізних документів №863/5084 від 24.11.2000, не виконав належним чином, оскільки не вірно зазначив у транспортній накладній №53540928 масу вантажу.

Факт невірного внесення відомостей до вищезазначеної накладної, підтверджений матеріалами справи та не заперечується відповідачем, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими.

Враховуючи те, що апелянтом не оскаржується правомірність висновків місцевого господарського суду щодо наявності підстав для стягнення штрафу, колегією суддів, на підставі положень ч.1 ст.269 ГПК України, рішення в цій частині не переглядається.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення штрафу у сумі 36195,00 грн. до 5967,00 грн.

Що стосується зменшення судом першої інстанції заявленої суми штрафу до однієї провізної плати, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998.

Відповідно до ч.1 п.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Тобто, зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Згідно з п. 105 Статуту залізниць України залізниці вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

За пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (ст.118 Статуту залізниць України).

Пунктом 122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Приписами п.129 Статуту залізниць України визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 статті 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

В даному випадку санкція не є договірною, а випливає зі зазначених положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, якими чітко визначено розмір штрафу.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17, від 12.02.2018 у справі №906/434/17.

Тобто зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом залізниць України не передбачено.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про застосування до спірних правовідносин положень ч. 2, 3 ст. 551 ЦК України, ст.230, ч.1, 2 ст. 233 ГК України та зменшення суми штрафу.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу до однієї провізної плати, оскільки штрафна санкція не є договірною, а випливає з положень Статуту залізниць України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №925/1025/17, постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №917/964/17, у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, щодо порушення судом першої інстанції положень Статуту залізниць України та відсутності підстав для зменшення штрафу є обгрунтованими.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця на рішення господарського суду Донецької області від 24.07.2019 у справі № 905/1111/19 підлягає задоволенню.

Пунктом 2 частини 1 ст. 275 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення господарського суду Донецької області від 24.07.2019 у справі № 905/1111/19 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця на рішення господарського суду Донецької області від 24.07.2019 у справі № 905/1111/19 задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 24.07.2019 у справі № 905/1111/19 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця до Державного підприємства Торецьквугілля про стягнення штрафу в сумі 29 835, 00 грн. задовольнити

Стягнути з Державного підприємства Торецьквугілля (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, будинок 19, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця (49602, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108, ) штраф у розмірі 29 835, 00 грн.

Стягнути з Державного підприємства Торецьквугілля (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, будинок 19, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця (49602, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108, ) судовий збір за звернення з позовною заявою у сумі 1921,00 грн. та судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у сумі 2881,50 грн.

Господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.09.2019

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя І.А. Шутенко