ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/1274/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Пєскова В. Г.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

відповідача: Бодюк В. А.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджи Продакт"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019

у складі колегії суддів: Калатай Н. Ф. - головуючої, Буравльова С. І., Пашкіної С. А.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджи Продакт"

про визнання додаткової угоди укладеною

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенерджі" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджи продакт" про визнання додаткової угоди укладеною у редакції викладеній у позові.

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок коливання цін на природний газ, 30.08.2018 позивач направив відповідачу додаткову угоду № 15 до договору, якою запропоновано ціну природного газу у вересні 2018 у розмірі 11 900,02 грн з ПДВ та з 01.09.2018 на виконання умов договору позивачем розпочато постачання природного газу, а відтак, відповідач погодився на підвищення ціни за одиницю природного газу у вересні 2018 року у розмірі 11 900,02 грн з ПДВ, не надавши жодних заперечень щодо укладення змін до договору щодо встановлення ціни на природний газ на вересень 2018 року, що свідчить про прийняття запропонованих позивачем змін, у зв'язку з чим, позивач просить визнати укладеною додаткову угоду № 15 від 30.08.2018 до договору постачання природного газу № 2003/2 від 20.03.2017 між сторонами в редакції викладеній позивачем.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 у справі № 910/1274/19 відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі.

4. Приймаючи судове рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість позову, оскільки 23.08.2018 сторонами укладено додаткову угоду № 15 до договору, якою сторонами узгоджено ціну газ, з огляду на наявний в матеріалах справи акт № 244-9315-1ТХГ наданих послуг розподілу природного газу за вересень 2018 року, який свідчить про фактичне отримання газу відповідачем, а позивач просить фактично визначити укладеною додаткову угоду № 18 від 30.08.2018, якою внести зміни в частині ціни газу, що суперечить частині 3 статті 632 Цивільного кодексу України, недоведення наявності умов передбачених пунктом 3.2 договору для зміни ціни газу та недотримання статті 188 Господарського кодексу України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 у справі № 910/1274/19 скасовано вищезазначене рішення місцевого господарського суду та прийнято нове рішення, яким позов задоволено у повному обсязі. Визнано укладеною додаткову угоду № 15 від 30.08.2018 до договору постачання природного газу № 2003/2 від 20.03.2017, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенерджі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджи продакт" у редакції, викладеній у резолютивній частині постанови.

6. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що суттєва зміна ціни на газ за умовами пункту 3.2 договору є підставою для коригування ціни на газ поставки вересня 2018 року за договором. Також судом врахована правова позиція, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 914/2649/17 та постанові Верховного Суду України від 20.11.2012 у справі № 28/5005/640/2012 відповідно до якої право особи на звернення до суду для внесення змін у договір (чи його розірвання) у передбаченому законом випадку відповідає визначеним статтею 16 Цивільного кодексу України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення), та не може ставитися в залежність від поінформованості про позицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони.

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

7. 20.03.2017 між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) укладений договір постачання природного газу № 2003/2, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ (надалі - газ) належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а відповідач - оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених цим договором.

8. Загальна вартість 1 000,00 куб.м газу встановлюється у гривнях України і складає на момент укладення цього договору, без врахування вартості транспортування газу, 6 640,02 грн, в тому числі: ціна - 5 533,35 грн, ПДВ 20 % - 1 106,67 грн (п. 3.1 договору).

9. Відповідно до п. 3.2 договору розмір покупної ціни на газ, що встановлена в цьому договорі та/або додаткових угодах до нього, може змінюватися за взаємною домовленістю сторін, про що складається додаткова угода. У випадку внесення відповідних змін до діючого законодавства, що може вплинути на формування ціни газу, в тому числі встановлення додаткових податків, зборів тощо, або суттєвої зміни ціни на ринку газу, вартість буде коригуватись відповідно до цих документів та змін, що є обов`язковим для постачальника та споживача з моменту введення їх в дію, про що буде укладено відповідну додаткову угоду до договору. Ціну газу може бути змінено протягом місяця споживання.

10. Пунктом 3.4 договору визначено, що 100 % вартості газу, що запланована у відповідному календарному місяці, оплачується не пізніше 25 числа місяця, що передує місяцю постачання.

11. Згідно з п. 9.2 договору усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін. Сторони зобов`язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через 5 днів після настання таких змін, а у разі неповідомлення несуть ризик настання пов`язаних із ним несприятливих наслідків.

12. Протягом строку дії договору сторонами укладались додаткові угоди, якими, зокрема, змінювалась ціна газу (№ 14 від 01.08.2018, № 15 від 23.08.2018, № 14/1 від 31.08.2018).

13. З огляду на замовлений відповідачем до поставки у вересні 2018 року обсяг газу (370 000 куб.м) та сплачену за платіжним дорученням № 7729 від 20.08.2018 суму (3 859 101,48 грн), відповідач оплатив позивачу газ поставки вересня 2018 року з розрахунку 10 430,00 грн з ПДВ за 1 000 куб.м газу.

14. Внаслідок коливання ціни на природний газ 30.08.2018 позивач направив відповідачу додаткову угоду № 15 до договору, якою запропонував ціну природного газу у вересні 2018 в розмірі 11 900,02 грн з ПДВ.

15. 03.09.2018 та 13.09.2018 позивачем направлено відповідачу листи № 432 від 30.08.2018 та № 400 від 13.09.2018 щодо суттєвого підвищення ціни природного газу на ринку природного газу України, які залишились без відповіді.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

16. Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції від 26.06.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджи Продакт" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою її скасувати та залишити в силі судове рішення місцевого господарського суду та клопотало про поновлення строку на касаційне оскарження.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

17. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/1274/19 визначено склад колегії суддів: Банаська О. О. (головуючого), суддів - Васьковського О. В., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2019.

18. Ухвалою Верховного Суду від 29.07.2019 задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження та поновлено цей строк; відкрито касаційне провадження у справі № 910/1274/19 за вищезазначеною касаційною скаргою; датою проведення судового засідання визначено 22.08.2019.

19. Ухвалами Верховного Суду від 22.08.2019 та від 12.09.2019 відкладався розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджи Продакт".

20. У засідання суду касаційної інстанції 26.09.2019 з`явився представник відповідача, який надав пояснення у справі.

21. Позивач явку уповноваженого представника не забезпечив, про час та дату судового засідання сповіщений належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов'язковою, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважного представника позивача.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджи Продакт")

22. Скаржник посилається на невідповідність висновків суду апеляційної інстанції положенням ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України та недотримання вимог ст. 188 Господарського кодексу України;

- апеляційна інстанція вийшла за межі вимог та обставин апеляційної скарги, оскільки посилалась на докази, які не подавались позивачем, а саме інформацію з сайту НАК "Нафтогаз України" щодо корегування цін для промислових споживачів природного газу на вересень 2018 року;

- факт направлення чи не направлення позивачем проекту додаткової угоди не впливає як на право позивача на звернення до суду з цим позовом, так і на вирішення спору по суті.

Доводи інших учасників справи

23. Від інших учасників відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

24. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

25. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

26. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

27. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

А.2. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

28. Статтею 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.

29. Положеннями статей 11, 629 ЦК України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

30. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частини 1, 2 статті 651 ЦК України).

31. Відповідно до частини 1 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

32. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (частина 2 статті 652 ЦК України).

33. Частиною 4 статті 652 ЦК України визначено, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

34. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (частини 1, 3 статті 653 ЦК України).

35. За приписами частин 1, 2 та 3 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

36. Як вже зазначалось вище, пунктом 3.2 договору сторони погодили, що розмір покупної ціни на газ може бути змінений у випадку, зокрема, суттєвої зміни ціни на ринку газу - шляхом коригування ціни на газ відповідно до цих змін. Ціну газу може бути змінено протягом місяця споживання.

37. Апеляційною інстанцією з'ясовано, що у підписаній сторонами додатковій угоді № 15 від 23.08.2018 визначено, що ціна за 1 000 куб.м газу з вересня 2018 року встановлена у розмірі 10 430,00 грн, яка була сплачена відповідачем 20.08.2018.

38. Водночас, у зв`язку зі зміною кон`юнктури на європейському ринку 25.08.2018 на офіційному сайті НАК "Нафтогаз України" опубліковані скореговані цінові пропозиції на природний газ, які діятимуть з 01.09.2018, згідно з якими, в залежності від обсягів закупівлі та умов оплати, НАК "Нафтогаз України" у вересні 2018 року пропонувало газ за ціною від 12 249,60 грн до 13 338,00 грн за 1 000 куб.м газу з ПДВ без врахування тарифу на транспортування.

39. За таких обставин слід погодитись з висновком суду апеляційної інстанції, що така зміна ціни на газ є суттєвою зміною ціни, що з урахуванням пункту 3.2 договору є підставою для коригування ціни та відповідно задоволення позову.

40. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що правила, передбачені частинами 2-4 статті 188 Господарського кодексу України, є матеріально-правовими, а не процесуальними. Процедура, передбачена ними, не відноситься до випадків обов'язкового досудового врегулювання спору в розумінні частини 3 статті 124 Конституції України та не спричиняє наслідків у вигляді повернення позовної заяви відповідно до приписів пункту 6 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України .

41. Частинами 2 та 3 статті 188 Господарського кодексу України встановлений порядок проведення сторонами договору переговорів щодо добровільної зміни чи розірвання договору. Частиною четвертою цієї статті визначено, що заінтересована сторона може звернутися до суду, якщо виник спір.

42. Те, що сторона спору не скористалася процедурою його позасудового врегулювання, не позбавляє її права реалізувати своє суб'єктивне право на зміну чи припинення договору та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що міститься у частині 2 статті 651 ЦК України.

43. Підставами для виникнення юридичного спору про внесення змін у договір чи про його розірвання, який підлягає вирішенню судом є обставини, наведені у частині 2 статті 651 ЦК України, і ці обставини виникають в силу прямо наведених у цій нормі фактів та подій, що зумовлюють правову невизначеність у суб'єктивних правах чи інтересах. Такі підстави та умови виникнення юридичного спору у правовідносинах є однаковими незалежно від їх суб'єктного складу (за участі фізичних чи юридичних осіб) та змісту правовідносин (цивільні чи господарські).

44. Право особи на звернення до суду для внесення змін у договір (чи його розірвання) у передбаченому законом випадку відповідає статті 16 ЦК України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення) та не може ставитися в залежність від поінформованості про позицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 914/2649/17).

45. Твердження скаржника, що суд апеляційної інстанції прийняв до уваги інформацію на яку не посилався позивач, спростовуються змістом позовної заяви.

46. Крім того у даному випадку слід врахувати поведінку відповідача, який отримавши листи позивача щодо зміни ціни природного газу ніяким чином не відреагував на них та споживав природний газ, а заперечення щодо ціни висловив лише після закінчення поставки газу, що суперечить засадам розумності та добросовісності учасників господарського обороту.

А.3. Щодо суті касаційної скарги

47. Доводи скаржника, які викладені у касаційній скарзі, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, які їх обґрунтовано спростував.

48. Згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

49. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

50. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

51. Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

52. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

53. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

54. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

55. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 Господарського процесуального кодексу України).

56. Враховуючи наведене вище, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджи Продакт" та необхідність залишення постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 у справі № 910/1274/19 без змін, як такої, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В. Судові витрати

57. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджи Продакт" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 у справі № 910/1274/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько
Судді О. В. Васьковський
В. Г. Пєсков