УХВАЛА

23 вересня 2019 року Справа № 4/5014/2168/2012

За позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ в особі Луганської дирекції, м.Луганськ

до фізичної особи-підприємця Вербицького Юрія Михайловича, м.Старобільськ Луганської області

про стягнення 296687 грн 50 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", м.Київ від 29.08.2019 №29/482

про заміну стягувача

Секретар судового засідання - Пата А.С.

У засіданні брали участь:

від заявника: представник не прибув;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Луганської області від 10.09.2012 у справі №4/5014/2168/2012 позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до Фізичної особи-підприємця Вербицького Юрія Михайловича задоволено повністю, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 258558,14 грн; заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в сумі 35994,30 грн; пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 467,08 грн; пеня на несвоєчасне погашення процентів в сумі 1667,98 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 5933 грн 75 коп (суддя Старкова Г.М.).

На виконання рішення суду видано наказ від 25.09.2012 у даній справі.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" 16.09.2019 до господарського суду Луганської області в десятий раз надійшла заява від 29.08.2019 №29/482, в якій заявник просить суд замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Заява обґрунтована тим, що 17.06.2016 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" укладено договір про відступлення права вимоги №114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором від 18.12.2007 №010/40-00/052, укладеним між ПАТ "Райффайзен банк Аваль" та відповідачем у справі перейшло до Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк".

Також, 17.06.2016 між Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" укладено договір відступлення права вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором договором від 18.12.2007 №010/40-00/052 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Ухвалою господарського суду Луганської області від 17.00.2019 у справі №4/5014/2168/2012 заяву призначено до розгляду на 23.09.2019 та зобов`язано заявника надати докази виконання договору факторингу та всі додатки до договору.

У судове засідання 23.09.2019 представники заявника та сторін не прибули, заявник витребувані ухвалою суду документи, не надав.

Розглянувши заяву ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", суд дійшов висновку про залишення даної заяви без розгляду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" неодноразово зверталось до господарського суду Луганської області з заявами у даній справі, в яких просило суд замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

В усіх заявах вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" ґрунтувалися на укладених договорах відступлення права вимоги від 17.06.2016 №№114/21 між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Вектор Банк", а також від 17.06.2016 №265/ФК-16 між ПАТ"Вектор Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Вищевказані договори відступлення права вимоги від 17.06.2016 містять аналогічні за змістом умови.

В порядку та умовах, визначених договором та відповідно до ст.ст. 512-519 Цивільного кодексу України, первісний кредитор передає новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання договору зазначені в додатку 1 до договору (попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною (п.2.1. договору).

Після підписання сторонами реєстру боржників відбувається відступлення права вимоги новому кредитору (п.2.2. договору).

За умовами п.5.1. договорів, не пізніше 180 календарних днів з дати відступлення прав вимоги за кредитними договорами та відступлення прав за договорами забезпечення, окрім боржників, які зареєстровані та/або проживають на території Донецької та Луганської областей, документація щодо яких передається з моменту фактичного отримання допуску до такої документації, первісний кредитор передає, а новий кредитор зобов`язаний прийняти документацію, про що складається акт приймання - передачі за формою, наведеною у додатку №4 до договору.

Ухвалами господарського суду Луганської області від 02.08.2018, від 07.09.2018, від 01.10.2018, від 15.03.2019, від 28.05.2019, від 04.07.2019, від 05.08.2019, від 27.08.2019 в задоволенні вищезазначених заяв про заміну сторони виконавчого провадження у справі №4/5014/2168/2012 було відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Підставою для відмови в задоволенні заяв стало те, що заявник, всупереч приписам ст.74 Господарського процесуального кодексу України, не довів суду наявність підстав для заміни сторони її правонаступником.

До заяви від 29.08.2019 №29/482, заявник знову не надав доказів виконання договорів про відступлення права вимоги, які обов`язково слід надавати для того, щоб обґрунтовано дійти висновку про передачу прав та обов`язків від первісного кредитора до нового кредитора. З документів, доданих заявником, неможливо дійти висновку про факт виконання договорів про зміну кредитора.

За рішенням господарського суду Луганської області від 10.09.2012 у справі №4/5014/2168/2012 до стягнення підлягає заборгованість за кредитом в сумі 258558,14 грн; заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в сумі 35994,30 грн; пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 467,08 грн; пеня на несвоєчасне погашення процентів в сумі 1667,98 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 5933 грн 75 коп.

Тоді як з витягів з реєстрів боржників до вказаних договорів сума заборгованості за кредитом складає 225758,14 грн, сума заборгованості за відсотками - 214034,90 грн, пеня відсутня, розмір щомісячного платежу - 8280,69 грн.

Так, до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" за інформацією з витягів з реєстрів відступлених прав вимоги від 17.06.2016 передано суму більшу, ніж присуджено до стягнення рішенням господарського суду Луганської області від 10.09.2012 у даній справі.

Сторони обох договорів факторингу, які були укладені 17.06.2016, не мають права передавати заборгованість більшу, ніж встановлено рішенням господарського суду Луганської області від 10.09.2012 для заміни сторони у справі. Тобто, якщо судовим рішення присуджено до стягнення 296687,50 грн, а заявник має намір стати новим кредитором (або стягувачем у виконавчому провадженні), то новий кредитор має діяти на всіх стадіях судового провадження по справі в рамках (у розмірі) постановленого рішення, яким присуджено до стягнення певну суму грошей та судовий збір.

Заявник не надав до суду документи в повному обсязі, які передбачені договором та законом для переходу прав до нового кредитора і які б підтверджували фактичне виконання договорів цесії.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначені права та обов`язки учасників справи, зокрема, учасники справи мають право подавати заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Частиною 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Розглянувши заяву ТОВ "Довіра та Гарантія" від 29.08.2019 №29/482, судом встановлено, що заявник звертається до суду з тим самим пакетом документів, який не містить належних доказів виконання договорів про відступлення права вимоги, не містить доказів для правомірної заміни судом сторони у справі. В попередніх заявах у даній справі, які вже були розглянуті господарським судом, неодноразово суд зобов`язував заявника надати перелік певних документів на підтвердження вказаних вище обставин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" слід залишити без розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 43, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" від 29.08.2019 №29/482 про заміну стягувача у справі №4/5014/2168/2012 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 30.09.2019 та підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя Р.М.Шеліхіна