ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.09.2019 р. Справа № 914/918/17

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі Волоцюга М.А., розглянувши матеріали справи

за заявою:Державної судової адміністрації України, м. Київ;
про:виправлення помилки у виконавчому документі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання
у справі:№ 914/918/17
за позовом: Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості, м. Дрогобич, Львівська область;
до відповідача: Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич, Львівська область;
про:стягнення 19 176,91 грн

Представники сторін:

від заявника: не з`явився

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

13.09.2019 на адресу суду від Державної судової адміністрації України надійшла заява від 09.09.2019 №10-22504/19 про виправлення помилки в наказі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання.

Ухвалою від 17.09.2019 суд прийняв заяву до розгляду, який призначив на 23.09.2019.

Заявник явки повноважного представника в судове засідання 23.09.2019 не забезпечив, у поданій заяві просив суд розглядати справу без його участі.

У поданій заяві заявник зазначає, що всупереч ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у наказі не зазначено інформації про стягувача Державну судову адміністрацію України, а також допущено помилку в частині ідентифікаційного коду боржника, а тому заявник просив суд виправити помилку в наказі шляхом зазначення в такому найменування та реквізити стягувача, належний боржнику ідентифікаційний код. Крім цього, заявник просив поновити пропущений строк для пред`явлення наказу до виконання з огляду на стислі терміни пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Сторони явки повноважних представників в судове засідання 23.09.2019 не забезпечили.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ГПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

З урахуванням наведених законодавчих положень, суд прийшов до висновку, що заява підлягає розгляду в даному судовому засіданні.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Львівської області від 26.06.2017 у справі №914/918/17 (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2017) позов задоволено, стягнуто з Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич, пл. Ринок, 1, Львівська область (ідентифікаційний код 04055972) на користь Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості, м. Дрогобич, вул. П.Орлика, 3а, Львівська область (ідентифікаційний код 22408552) 19 176,91 грн виплаченої допомоги по безробіттю, стягнуто з Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич, пл. Ринок, 1, Львівська область (ідентифікаційний код 04055972) в доход державного бюджету 1 600,00 грн судового збору.

На примусове виконання рішення Господарським судом Львівської області 03.10.2017 видано відповідні накази, в т.ч. про стягнення з Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради 1 600,00 грн судового збору, який скеровано для виконання Державній судовій адміністрації України.

Оскільки після пред`явлення виконавчого документу до виконання Дрогобицьким управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області було виявлено невідповідність ідентифікаційного коду боржника у виконавчому документі, Державна судова адміністрація України пропустила строк пред`явлення виконавчого документу до виконання та у зв`язку з цим звернулася з даною заявою до суду.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, приписами ч. 1 ст. 329 ГПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пропуск процесуального строку це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Горнсбі проти Греції наголосив на гарантоване статтею 6 Конвенції право на суд, яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обовязковість боржника до виконання судового рішення. Викладене означає, що виконання судового рішення є невід`ємною частиною судового процесу з метою забезпечення положень названої статті Конвенції (права на суд).

Крім цього, у пунктах 18, 23 рішення Європейського суду у справі Ліпісвіцька проти України зазначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в пункті 1 статті 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

У рішеннях Європейського суду у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, ОСОБА_1 та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України зазначається про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

З огляду на те, що наказ Господарського суду Львівської області від 03.10.2017 у справі №914/918/17 був пред`явлений стягувачем до Дрогобицького управління Державної казначейської служби України у Львівській області в межах строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчих документів до виконання, однак був одержаний Державною судовою адміністрацією України без виконання (у зв`язку з виявленням помилки в наказі) після закінчення строку на його пред`явлення, суд вважає причину пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання поважною, а пропущений строк таким, що підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Як вбачається з інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ідентифікаційним кодом боржника Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради є 26307196, в той час, як у виконавчому документі ідентифікаційним кодом боржника зазначено 04055972.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що допущена помилка у виконавчому документі наказі Господарського суду Львівської області від 03.10.2017 в частині ідентифікаційного коду боржника підлягає виправленню.

Також із змісту наказу Господарського суду Львівської області від 03.10.2017 у справі №914/918/17 про стягнення з Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради в доход державного бюджету 1 600,00 грн судового збору вбачається, що відомості про стягувача відсутні.

Згідно положень ч. 4 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Відтак, суд вважає за необхідне виправити помилку у наказі Господарського суду Львівської області від 03.10.2017 у справі №914/918/17 про стягнення з Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради в доход державного бюджету 1 600,00 грн судового збору, а саме: після слів «Наказ дійсний для пред`явлення протягом трьох місяців», слід читати: «Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5 (ідентифікаційний код 26255795)».

Керуючись ст.ст. 234, 326-329 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державної судової адміністрації України про виправлення помилки у виконавчому документі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити.

2. Поновити Державній судовій адміністрації України пропущений строк пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Львівської області від 03.10.2017 у справі №914/918/17 про стягнення з Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради в доход державного бюджету 1 600,00 грн судового збору, з наступного дня після набрання ухвалою суду законної сили.

3. Виправити помилку в наказі Господарського суду Львівської області від 03.10.2017 у справі №914/918/17 про стягнення з Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради в доход державного бюджету 1 600,00 грн судового збору, а саме: замість слів «ідентифікаційний код 04055972», слід читати: «ідентифікаційний код 26307196» та після слів «Наказ дійсний для пред`явлення протягом трьох місяців», слід читати: «Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5 (ідентифікаційний код 26255795)», далі по тексту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.09.2019.

Суддя Мазовіта А.Б.