Справа № 909/82/16
У Х В А Л А

про розгляд заяв кредиторів

19.09.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Назарчук І. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви (вх. № 2380/16 від 16.03.2016) Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал", заяви (вх. № 2540/16 від 21.03.2016) Науково-виробничої фірми "Агро-Союз", заяви (вх. № 2875/16 від 29.03.2016) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" з вимогами до боржника, заяви (вх. № 11263/16 від 07.11.2016) Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен" щодо заміни кредитора у справі

за заявою: Компанії Naran advisory corporation

представник кредитора: ОСОБА_1

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз"

про банкрутство,

за участі:

розпорядника майна: Чопенка Дениса Вікторовича,

від Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал", Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен": Малої Людмили Миколаївни,

від Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк": Огородника Віталія Васильовича,

від боржника: представник в судове засідання не з`явився,

від ініціюючого кредитора: представник в судове засідання не з`явився,

від Науково-виробничої фірми "Агро-Союз": представник в судове засідання не з`явився,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон": представник в судове засідання не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа за заявою Компанії Naran advisory corporation про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" (далі - ТОВ "Корпорація "Агро-Союз").

Так, справа перебуває на стадії розпорядження майном боржника.

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Земельний капітал" направило на адресу суду заяву (вх. № 2380/16 від 16.03.2016) про визнання кредитором з вимогами до боржника у розмірі 9 897 480, 00 гривень - заборгованості за кредитом, 1 954 940, 04 гривень - заборгованості за процентами за період з 26.09.2014 по 09.03.2016, індексу інфляції у сумі 671 967, 51 гривень, заборгованості по пені у розмірі 1 328 794, 22 гривень, 3 % річних у сумі 98 955, 66 гривень, а загалом - 13 952 137, 43 гривень, які забезпечені іпотекою відповідно до іпотечного договору № 024-2012-1-1 від 26.12.2012, договору про внесення змін та доповнень № 1 від 19.11.2013 та договору про внесення змін та доповнень № 2 від 28.10.2014.

08.04.2016 за вх. № 4981/16 від арбітражного керуючого Тритяченка О. В. до суду надійшло повідомлення за результатами розгляду грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал", відповідно до якого боржник та розпорядник майна боржника частково визнають грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" у розмірі 5 931 531, 00 гривень, з яких 2 756, 00 гривень судового збору (1 черга) і 5 928 775, 00 гривень, які окремо внесені до реєстру вимог кредиторів, як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

07.11.2016 Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен" та Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Земельний капітал" звернулись до суду із заявою (вх. № 11263/16) щодо заміни кредитора. Вказана заява призначалась судом до розгляду в засіданні суду, водночас неодноразово ці засідання суду відкладались.

25.01.2018 Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен" надало суду клопотання (вх. № 1262/18) про долучення до матеріалів справи документа, а саме: звіту про оцінку нежитлової будівлі, склад № 11 "Ф" загальною площею 1 494, 1 кв. м. з навісом розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, б. 1Ф. Даний звіт складено 26.12.2017 Товарною біржею "Дніпропетровська Універсальна". Згідно звіту ринкова вартість іпотечного майна складає 11 109 804, 00 гривень. Як наслідок, заявник просить суд визнати вимоги Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен" у розмірі не меншому ніж ринкова вартість нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

23.02.2018 за вх. № 3145/18 від розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" Чопенка Д. В. до суду поступив звіт про розгляд грошових вимог, що заявлені до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" та повідомлення про розгляд грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз", у відповідності до яких грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" визнаються розпорядником майна та боржником частково, а саме: грошові вимоги в розмірі 5 931 531, 00 гривень підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів в наступній черговості: 5 928 775, 00 гривень - окремо вимоги, що забезпечені заставою майна боржника, 2 756, 00 гривень - 1 черга задоволення. Водночас, грошові вимоги в сумі 8 020 606, 43 гривень визнаються необґрунтованими та не включаються до реєстру вимог кредиторів.

26.04.2018 Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен" надало суду заяву щодо надання додаткових письмових пояснень (вх. № 6734/18). Заявник просить суд визнати вимоги Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен" у розмірі не меншому ніж ринкова вартість нерухомого майна, що є предметом іпотеки, яка становить 11 109 804, 00 гривень.

Науково-виробнича фірма "Агро-Союз" направила на адресу суду заяву (вх. № 2540/16 від 21.03.2016) про визнання кредитором з вимогами до боржника у розмірі 15 093 664, 98 гривень. Просить включити вимоги до реєстру вимог кредиторів відповідно до такої черговості: 2 756, 00 гривень - вимоги першої черги; 15 090 908, 98 гривень - вимоги четвертої черги.

08.04.2016 за вх. № 4979/16 від арбітражного керуючого Тритяченка О. В. до суду надійшло повідомлення за результатами розгляду грошових вимог Науково-виробничої фірми "Агро-Союз", відповідно до якого боржник та розпорядник майна боржника визнають повністю грошові вимоги Науково-виробничої фірми "Агро-Союз" у розмірі 15 093 664, 98 гривень, а саме: 2 756, 00 гривень судового збору (1 черга), 15 090 908, 98 гривень основного боргу (4 черга) та включають їх до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз".

23.02.2018 за вх. № 3145/18 від розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" Чопенка Д. В. до суду поступив звіт про розгляд грошових вимог, що заявлені до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" та повідомлення про розгляд грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз", у відповідності до яких грошові вимоги Науково-виробничої фірми "Агро-Союз" визнаються розпорядником майна та боржником у повному обсязі на загальну суму 15 093 664, 98 гривень та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у наступному порядку: 2 756, 00 гривень - перша черга задоволення вимог кредиторів, 15 090 908, 98 гривень - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" направило на адресу суду заяву (вх. № 2875/16 від 29.03.2016) про визнання кредитором з вимогами до боржника у загальному розмірі 261 568 220, 47 гривень. Просить суд: визнати та включити вимоги товариства до реєстру вимог кредиторів відповідно до такої черговості: 2 756, 00 гривень - вимоги першої черги; 159 249 451, 33 гривень - вимоги четвертої черги; 12 955 985, 14 гривень - вимоги шостої черги; окремо внести до реєстру вимог кредиторів вимоги товариства, які забезпечені заставою нерухомого майна боржника в сумі 89 362 784, 00 гривень.

08.04.2016 за вх. № 4972/16 від арбітражного керуючого Тритяченка О. В. до суду надійшло повідомлення за результатами розгляду грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон", відповідно до якого боржник та розпорядник майна боржника визнають частково грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" в розмірі 223 715 433, 35 гривень, а саме: 2 756, 00 гривень - вимоги першої черги; 121 393 908, 21 гривень - вимоги четвертої черги; 12 955 985, 14 гривень - вимоги шостої черги та 89 362 784, 00 гривень - вимоги, які вносяться до реєстру вимог кредиторів окремо як вимоги, які забезпечені заставою нерухомого майна боржника.

23.02.2018 за вх. № 3145/18 від розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" Чопенка Д. В. до суду поступив звіт про розгляд грошових вимог, що заявлені до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" та повідомлення про розгляд грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз", у відповідності до яких грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" визнаються розпорядником майна та боржником у повному обсязі на загальну суму 261 570 976, 47 гривень та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у наступному порядку: 89 362 784, 00 гривень - окремо вимоги, що забезпечені заставою майна боржника, 2 756, 00 гривень - перша черга задоволення вимог кредиторів, 159 249 451, 33 гривень - четверта черга задоволення вимог кредиторів, 12 955 985, 14 гривень - шоста черга задоволення вимог кредиторів.

06.08.2018 суд у складі судді Булки В. І. поновив провадження у справі, попереднє засідання суду та розгляд заяв кредиторів призначив на 21.08.2018.

Разом із цим, 20.08.2018 за вх. № 12152/18 до суду від боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2017.

21.08.2018 розпорядженням керівника апарату Господарського суду Івано-Франківської області № 117, у зв`язку із тимчасовим відстороненням судді Булки В. І. від здійснення правосуддя згідно із рішення Вищої Ради правосуддя від 14.08.2018, призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2018, справу № 909/82/16 передано на розгляд судді Михайлишину В. В.

Ухвалою від 21.08.2018 суд прийняв до розгляду справу № 909/82/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз". Зупинив провадження у справі № 909/82/16 до перегляду Львівським апеляційним Господарським судом ухвали Господарського суду Івано-Франківської області 08.11.2017 та повернення матеріалів справи до Господарського суду Івано-Франківської області.

26.09.2018 Львівський апеляційний господарський суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2017 у справі № 909/82/16 (ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2018).

25.10.2018 суд поновив провадження у справі № 909/82/16.

14.11.2018 суд зупинив провадження у справі № 909/82/16 до перегляду Західним апеляційним господарським судом ухвали Господарського суду Івано-Франківської області 08.11.2017 та повернення матеріалів справи до Господарського суду Івано-Франківської області.

03.12.2018 Західним апеляційним господарським судом відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Агро-Союз", смт. Слобожанське, Дніпропетровської області, б/н від 13.11.2018 на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2017 у справі № 909/82/16.

04.02.2019 Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного Господарського суду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Агро-Союз" на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 909/82/16 повернув скаржнику.

27.05.2019 суд поновив провадження у справі.

27.08.2019 призначено до розгляду в судовому засіданні: заяву (вх. № 2380/16 від 16.03.2016) Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал", заяву (вх. № 2540/16 від 21.03.2016) Науково-виробничої фірми "Агро-Союз", заяву (вх. № 2539/16 від 21.03.2016) Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", з урахуванням уточнення до заяви з кредиторськими вимогами до боржника (вх. № 17667/17 від 08.11.2017), заяву (вх. № 2875/16 від 29.03.2016) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" з вимогами до боржника на 19.09.2019.

Представники боржника, ініціюючого кредитора, Науково-виробничої фірми "Агро-Союз", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Учасники у справі про банкрутство були належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення засідання суду, що підтверджується ухвалою суду від 27.08.2019, копія якої направлена на адреси останніх, про що на звороті у лівому нижньому куті копії ухвали, яка підшивається до матеріалів справи, проставлений відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер (5756 - 5762), загальну кількість відправлених примірників документа (7), дату відправки (30.08.2019), підпис працівника, яким вона здійснена. Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання ухвали учасникам у справі про банкрутство.

19.09.2019 розпорядник майна Чопенко Д. В. надав суду:

- клопотання (вх. № 16054/19) про долучення до матеріалів справи документу, а саме: додаткових пояснень щодо результатів розгляду грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон";

- клопотання (вх. № 16056/19) про долучення до матеріалів справи документу, а саме: додаткових пояснень щодо розгляду грошових вимог Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен".

Розглянувши матеріали справи та подані заяви судом встановлено таке.

В силу приписів частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як визначено в частині 1 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

В силу статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

На підставі положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у справі про банкрутство спір не вирішується по суті, а лише встановлюються грошові вимоги кредиторів на підставі поданих документів.

Відповідно до вимог статей 13, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, належними та допустимими доказами.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами, що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору. При цьому суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Отже, аналіз норм права дозволяє зробити висновок, про те що спеціальне законодавство про банкрутство визначає особливий порядок розгляду грошових вимог кредитора у процедурі банкрутства шляхом їх визнання (відхилення) внаслідок розгляду по суті.

Відповідно до частини 10 статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, 15.02.2016 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет (№ 28248).

Щодо заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" (вх № 2380/16 від 16.03.2016) про визнання кредитором з вимогами до боржника.

Між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Земельний капітал" (кредитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанією "Агро-Союз" (позичальником) укладено: кредитний договір № 024 - 2012 від 26.12.2012, договір про внесення змін та доповнень № 1 від 11.03.2013, договір про внесення змін та доповнень № 2 від 27.08.2013, договір про внесення змін та доповнень № 3 від 19.11.2013, договір про внесення змін та доповнень № 4 від 26.03.2014, договір про внесення змін та доповнень № 5 від 24.10.2014.

Відповідно до вказаних вище договорів позичальнику надано кредит у розмірі 10 000 000, 00 гривень строком кредитування до 25.12.2019.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за зазначеними договорами, між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Земельний капітал" (заставодержателем) та Приватним акціонерним товариством "Агро-Союз" (заставодавцем) укладено іпотечний договір № 024-2012-1-А від 24.10.2014.

Відповідно до статті 1 цього договору, заставодавець передав у заставу у якості забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанією "Агро-Союз" зобов`язань за кредитним договором № 024 - 2012 від 26.12.2012 рухоме майно, а саме: транспортні засоби (т. 1/3 (1) а. с. 51).

Заставна вартість предмету застави за погодженням сторін складає 6 453 945, 00 гривень (пункт 1.2. вказаного вище договору).

Крім цього, з метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за зазначеними договорами, між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Земельний капітал" (іпотекодержателем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанією "Агро-Союз" (іпотекодавцем), укладено іпотечний договір № 024-2012-1-І від 26.12.2012, договір про внесення змін та доповнень № 1 від 19.11.2013, договір про внесення змін та доповнень № 2 від 28.10.2014.

Відповідно до вказаних вище договорів, в іпотеку передано нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вулиця Нижньодніпровська, будинок 1 "Ф" (т. 1/3 (1) а. с. 46 - 50).

Відповідно до пункту 1.3. іпотечного договору № 024-2012-1-І від 26.12.2012, вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 5 928 775, 00 гривень.

У відповідності до договору про внесення змін та доповнень № 2 від 28.10.2014 до іпотечного договору № 024-2012-1-І від 26.12.2012, сторони виклали пункт 1.5. в наступній редакції: "Зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання повернення кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом 10 000 000, 00 гривень строком погашення до 25.12.2019, з графіком зменшення ліміту за кредитною лінією та сплатою процентів згідно умов основного зобов`язання".

Боржник зобов`язання взяті на себе за договором не виконав.

Банк звертався до боржника з повідомленнями щодо порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та усунення порушення умов договору, а саме: за вих. № 12/217 від 06.03.2015, вих. № 12/589 від 22.07.2015, вих. № 12/603 від 29.07.2015.

Однак, боржник відповіді не надав, борг не погасив. Як наслідок, заборгованість за кредитним договором становить:

- сума непогашеного кредиту - 9 897 480, 00 гривень;

- проценти за кредитним договором за період з 26.09.2014 по 10.03.2016 у розмірі 1 954 940, 04 гривень, у т.ч. прострочені проценти у розмірі 1 585 488,14 гривень;

- індекс інфляції за простроченими процентами у розмірі 195 325, 47 гривень;

- пеня за простроченими процентами у розмірі 308 465, 36 гривень;

- 3 % річних за простроченими процентами у розмірі 17 190, 37 гривень;

- по сумі кредиту 1 500 000, 00 гривень: пеня - 142 273, 97 гривень, 3 % річних - 27 123, 29 гривень, індекс інфляції - 283 500, 00 гривень (вказані нарахування здійснено у зв`язку з неповерненням суми кредиту, яка була заявлена до стягнення достроково відповідно до пункті 5.5. - 5.13. кредитного договору (претензія № 12/217 від 06.03.2015);

- по сумі кредиту 5 000 000, 00 гривень: пеня - 545 753, 42 гривень, 3 % річних - 33 698, 63 гривень, індекс інфляції - 115 000, 00 гривень (вказані нарахування здійснено у зв`язку з неповерненням суми кредиту, яка була заявлена до стягнення достроково відповідно до пунктів 5.5. - 5.13. кредитного договору (претензія № 12/589 від 22.07.2015);

- по сумі кредиту 3 397 480, 00 гривень: пеня - 332 301, 47 гривень, 3 % річних - 20 943, 37 гривень, індекс інфляції 78 142, 04 гривень (вказані нарахування здійснено у зв`язку з неповерненням суми кредиту, яка була заявлена до стягнення достроково відповідно до пунктів 5.5. - 5.13. кредитного договору (претензія № 12/603 від 29.07.2015).

Таким чином, заборгованість боржника становить 13 952 137, 43 гривень, із них: 9 897 480, 00 гривень заборгованості за кредитом, 1 954 940, 04 гривень заборгованості за процентами за період з 26.09.2014 по 09.03.2016, індексу інфляції у сумі 671 967, 51 гривень, заборгованості по пені у розмірі 1 328 794, 22 гривні, 3 % річних у сумі 98 955, 66 гривень, які забезпечені іпотекою відповідно до іпотечного договору № 024-2012-1-І від 26.12.2012, договору про внесення змін та доповнень № 1 від 19.11.2013, договору про внесення змін та доповнень № 2 від 28.10.2014.

Суду не надано доказів погашення боржником боргу.

Норми права, якими керувався суд при постановленні ухвали щодо задоволення заяви кредитора.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є кредитним договором, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 71 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно із статтями 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статтями 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 2 статті 345 Господарського кодексу України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

У відповідності до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (частина 2 статті 1056 - 1 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Сторони в договорі погодили розміри процентів за користування кредитом на підставі якого позивачем правомірно обраховано суму заборгованості по сплаті процентів.

Матеріалами справи підтверджується існування заборгованості у боржника по поверненню кредиту в розмірі 13 952 137, 43 гривень, із них: 9 897 480, 00 гривень заборгованості за кредитом, 1 954 940, 04 гривень заборгованості за процентами за період з 26.09.2014 по 09.03.2016, індексу інфляції у сумі 671 967, 51 гривень, заборгованості по пені у розмірі 1 328 794, 22 гривні, 3 % річних у сумі 98 955, 66 гривень.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи положення статті 530 Цивільного кодексу України та умови договору, строк виконання боржником грошового зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитним коштами на момент розгляду справи судом настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 572 Цивільного кодексу України закріплено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно частини 1 статті 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За змістом частини 1 статті 584 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 12 Закону України "Про заставу", у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави (частина 2 статті 589 Цивільного кодексу України, стаття 19 Закону України "Про заставу").

Відповідно до абзаців 1, 6 статті 20 Закону України "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

У разі реалізації предмета застави у зв`язку зі зверненням на нього стягнення заставодавцем відповідне забезпечувальне зобов`язання припиняється (абзац 5 статті 28 Закону України "Про заставу").

Приписами частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Земельний капітал" доведено та документально підтверджено обставини, на які останній посилався, як на підставу своїх вимог.

Як наслідок кредитор правомірно звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про визнання грошових вимог до боржника.

Розпорядником майна грошові вимоги визнано в наступному порядку: 13 952 137, 43 гривень, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника та 2 756, 00 гривень, як вимоги першої черги.

Приписами статті 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено черговість задоволення вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу про порушення справи про банкрутство боржника від 15.02.2016 оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 15.02.2016 (№ 28248), кредитором заява подана до суду 16.03.2016 (вих. № 12/218 від 11.03.2016; відправлена заява Укрпоштою 1103.2016), тобто в строк встановлений статтею 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Таким чином, грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" до боржника в розмірі 13 952 137, 43 гривень слід визнати та включити до реєстру вимог кредиторів боржника, зокрема: в розмірі 13 952 137, 43 гривень, як забезпечені заставою майна боржника та 2 756, 00 гривень, як вимоги першої черги.

Разом із цим, розпоряднику майна Чопенку Д. В. слід внести визнані судом вимоги кредитора до реєстру вимог кредиторів боржника.

Щодо заяви Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен" (вх. № 11263/16 від 07.11.2016) про заміну кредитора.

23.09.2016 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Земельний капітал" (первісним кредитором) та Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен" укладено договір про відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, первісний кредитор передав, а новий прийняв на себе право вимоги, що належить первісному кредитору, і став кредитором за кредитним договором № 024-2012 від 26.12.2012 на суму 13 575 435, 47 гривень.

23.09.2016 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Земельний капітал" (первісним кредитором) та Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен" (новим кредитором) укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 24-2012-1-І, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л. Л. (зареєстрований в реєстрі за № 4011).

Відповідно до пункту 1.1. вказаного вище договору, у зв`язку із укладенням сторонами договору про відступлення права вимоги від 23.09.2016 за кредитним договором № 024-2012 від 26.12.2012, що укладений між первісним кредитором та позичальником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-Союз" (боржником 1), первісний кредитор передав, а новий прийняв всі права вимоги за іпотечним договором № 24-2012-1-І від 26.12.2012, укладеного між первісним кредитором і ТОВ "Корпорація "Агро-Союз" (боржником 2, та/або іпотекодавцем), посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського РНО Юрченко Л. Л. за № 4011, договором про внесення змін та доповнень № 1 до іпотечного договору № 024-2012-1-І від 26.12.2012, укладеного між первісним кредитором та іпотекодавцем, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського РНО Юрченко Л. Л. за № 4063 19.11.2013, договором про внесення змін та доповнень № 2 до іпотечного договору № 024-2012-1-І від 26.12.2012, укладеного між первісним кредитором та іпотекодавцем, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського РНО Юрченко Л. Л. за № 3173 28.10.2014, який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з кредитного договору.

В силу приписів частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як визначено частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України та статтею 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Приписами статті 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні. Так, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок правонаступництва.

Відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб`єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними відповідного договору. Згідно зі статтею 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Такий статус сторін у правовідносинах існує до моменту виконання боржником зобов`язань перед кредитором, які відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України припиняються, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Отже, заміна кредитора у зобов`язанні допускається шляхом відступлення права вимоги на підставі правочину протягом усього часу існування зобов`язання , якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Статтею 512 Цивільного кодексу України встановлено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, в тому числі й грошовому. Законом не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов`язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство. Тому арбітражні керуючі мають вносити до реєстру відомості про заміну кредиторів за грошовими зобов`язаннями у разі переходу їх права вимоги відповідно до правил Цивільного кодексу України. Особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження відповідно до абзацу двадцять другого статті 1 Закону. Заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на права та обов`язки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом. (Така правова позиція викладена в пункті 51 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 18.12.2009 № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство").

Суд, вирішуючи питання процесуального правонаступництва, відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, зобов`язаний керуватися доказами, які беззаперечно підтверджують факт настання матеріального правонаступництва за конкретним предметом спору та відносно конкретного учасника у відносинах.

Так, в даному випадку наявний факт процесуального правонаступництва, оскільки заявником доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався.

Аналізуючи наведені вище правові норми, беручи до уваги обставини справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, оскільки заява обґрунтована та документально підтверджена, як цього вимагають приписи чинного законодавства України.

Разом із цим, розпоряднику майна Чопенку Д. В. слід внести визнану судом вимогу кредитора до реєстру вимог кредиторів боржника.

Щодо заяви Науково-виробничої фірми "Агро-Союз" (вх. № 2540/16 від 21.03.2016) про визнання кредитором з вимогами до боржника.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" укладено ряд договорів, зокрема.

10.11.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" (покупцем) укладено договір № 30.

Відповідно до пункту 1.1. вказаного вище договору, постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти і оплатити продукцію в асортименті, кількості та за ціною, вказаною в рахунках і накладних, що є невід`ємною частиною цього договору.

На виконання умов договору постачальник здійснив поставку продукції боржнику на суму 308 677, 44 гривень. Даний факт підтверджується видатковою накладною № 892 від 29.02.2013, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Розділом 3 договору сторонами погоджено порядок розрахунків.

Відповідно до пункту 3.1. даного договору, покупець здійснює оплату за кожну партію продукції протягом 10 днів з дати поставки цієї партії продукції.

Проте, боржник в порушення умов договору не сплатив кошти за отриману продукцію. Як наслідок, борг боржника становить 308 677, 44 гривень.

Отже, на дату подання цієї заяви заборгованість боржника перед новим кредитором за Договором № 30 від 10 листопада 2012 року становить 308 677,44 гривень.

07.05.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" (покупцем) укладено договір № 1062-П, відповідно до якого постачальником здійснено поставку продукції боржнику на суму 1 920 000, 00 гривень, що підтверджується видатковими накладними (копії яких знаходяться в матеріалах справи). Однак, боржник у термін, визначений договором не оплатив за отриману продукцію. Разом із цим, судом взято до уваги те, що між сторонами укладено договори про припинення зобов`язань взаємозаліком однорідних вимог від 01.09.2015 та 02.10.2015, відповідно до яких заборгованість частково була погашена на суму 341 892, 14 гривень. Таким чином, заборгованість боржника за договором № 1062-П від 07.05.2013 становить 1 578 107, 86 гривень.

01.08.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (виконавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" (замовником) укладено договір № 1118/УС, в силу якого замовник доручив, а виконавець надав послуги по вспашці після збирання полів, розбивка каменів, дискування, укочування полів на суму 300 000, 00 гривень. Даний факт підтверджується актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 672 від 30.08.2013, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Проте, боржник в порушення умов пункту 3.3. договору не здійснив оплату протягом 10 днів з моменту підписання акту приймання наданих послуг. Як наслідок, борг боржника становить 300 000, 00 гривень.

19.09.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (позикодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" (позичальником) укладено договір позики № 5759 (зворотної фінансової допомоги).

Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору, позикодавець надав боржнику безпроцентну позику (зворотню фінансову допомогу) у розмірі 38 832 970, 32 гривень, що потверджується відповідними банківськими виписками (копії яких знаходяться в матеріалах справи), а боржник в порушення приписів пунктів 4.1., 5.1. договору повернув тільки 35 945 897, 32 гривень. Сума позики в розмірі 2 887 073, 00 гривень не повернута. Таким чином, заборгованість боржника становить 2 887 073,00 гривень.

01.12.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" (покупцем) укладено договір поставки № 5942, відповідно до пункту 1.1. якого, постачальник поставив боржнику продукцію вказану в специфікації № 1 від 01.12.2011 на суму 6 029 500, 00 гривень. Факт поставки продукції підтверджується видатковими накладними, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Однак, боржник, не виконав взяті на себе зобов`язання по договору визначені пунктом 3.1. договору, в частині оплати продукції протягом 90 банківських днів з моменту поставки продукції. Отже, заборгованість боржника становить 6 029 500, 00 гривень.

01.02.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (виконавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" (замовником) укладено договір № 6181, відповідно до якого виконавець надав боржнику послуги на суму 2 895 189, 00 гривень, що підтверджуються актами здачі - прийому виконаних робіт та протоколами погодження вартості послуг (копії яких знаходяться в матеріалах справи). Водночас, боржник не провів оплату протягом 3 - ох днів з моменту підписання сторонами актів виконаних робіт, що погоджено сторонами пунктом 2.2. договору. Борг відповідача становить 2 895 189, 00 гривень.

01.02.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро - Союз" (виконавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" (замовником) укладено договір № 6183, відповідно до умов якого виконавець надав боржнику послуги з ремонту та обслуговування сільськогосподарської техніки на суму 84 361,68 гривень, що підтверджується актами здачі - прийому виконаних робіт (наданих послуг), копії яких знаходяться в матеріалах справи. Однак, боржник, в порушення умов пункту 4.2 договору не провів оплату протягом 3 - ох днів з моменту підписання сторонами актів виконаних робіт. Заборгованість боржника становить 84 361,68 гривень.

01.11.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (виконавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" (замовником) укладено договір № 8469, в силу пункту 1.1. якого, боржник доручив, а виконавець надав послуги на суму 1 008 000, 00 гривень, що підтверджується актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) виконаних робіт та протоколами узгодження вартості послуг. Проте, боржник у термін, визначений пунктом 3.2. договору (протягом 3 - ох днів з дня підписання сторонами актів приймання наданих послуг) не сплатив кошти за отримані послуги. Як наслідок, борг становить 1 008 000, 00 гривень.

Отже, станом на 14.03.2016 загальна сума заборгованості боржника перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" становить 15 090 908, 98 гривень.

Крім цього, 05.10.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (первісним кредитором) та Науково-виробничою фірмою "Агро-Союз" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (новим кредитором) укладено договір про відступлення прав вимоги № 05/10/15, за яким до нового кредитора перейшло право вимоги до боржника. Даний факт підтверджується актом приймання - передачі права вимоги за договором про відступлення прав вимоги № 05/10/15 від 05.10.2015. Таким чином, заборгованість боржника перед новим кредитором становить 15 090 908, 98 гривень.

Норми права, якими керувався суд при постановленні ухвали.

В силу статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, між сторонами на підставі договору виникли зобов`язальні відносини.

У силу приписів статей 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно частин 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні. Так, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок правонаступництва.

Відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб`єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними відповідного договору. Згідно зі статтею 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Такий статус сторін у правовідносинах існує до моменту виконання боржником зобов`язань перед кредитором, які відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України припиняються, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Отже, заміна кредитора у зобов`язанні допускається шляхом відступлення права вимоги на підставі правочину протягом усього часу існування зобов`язання , якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Статтею 512 Цивільного кодексу України встановлено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, в тому числі й грошовому. Законом не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов`язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство. Тому арбітражні керуючі мають вносити до реєстру відомості про заміну кредиторів за грошовими зобов`язаннями у разі переходу їх права вимоги відповідно до правил Цивільного кодексу України. Особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження відповідно до абзацу двадцять другого статті 1 Закону. Заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на права та обов`язки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом. (Така правова позиція викладена в пункті 51 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 18.12.2009 № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство").

Суд, вирішуючи питання процесуального правонаступництва, відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, зобов`язаний керуватися доказами, які беззаперечно підтверджують факт настання матеріального правонаступництва за конкретним предметом спору та відносно конкретного учасника у відносинах.

Так, в даному випадку наявний факт процесуального правонаступництва, оскільки заявником доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався.

Приписами частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При дослідженні матеріалів справи та заяви з додатками, оцінивши подані докази, судом встановлено, що боржник взяті на себе зобов`язання за договорами не виконав, тобто не виконав визначені на розсуд сторонами і погоджені ними умови договору, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Боржник порушив договірні зобов`язання що стосуються оплати.

Заявником доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог. Розпорядник майна та боржник вимогу кредитора на суму 15 090 908, 98 гривень визнали у повному обсязі.

Як наслідок кредитор правомірно звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про визнання грошових вимог в сумі 15 090 908, 98 гривень до боржника.

Приписами статті 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено черговість задоволення вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу про порушення справи про банкрутство боржника від 11.02.2016 оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 15.02.2016 (№ 28248), кредитором заява поступила до суду 21.03.2016 (вих. б/н від 14.03.2016) , тобто в строк встановлений статтею 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Таким чином, грошові вимоги до боржника в сумі 15 093 664, 98 гривень слід визнати та включити до реєстру вимог кредиторів боржника, зокрема: 15 090 908, 98 гривень, як вимоги четвертої черги та 2 756, 00 гривень як вимоги першої черги.

Разом із цим, розпоряднику майна Чопенку Д. В. слід внести визнану судом вимогу кредитора до реєстру вимог кредиторів боржника.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" (вх. № 2875/16 від 29.03.2016) про визнання кредитором з вимогами до боржника.

05.07.2011 між ПАТ "ОТП Банк" (банком) з одного боку та ТОВ "Компанія "Агро-Союз" (позичальником 1), ТОВ "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (позичальником 2) та ПрАТ "Агро - Союз" (позичальником 3) укладено договір про надання банківських послуг № СR 11-171/300-1.

Відповідно до пункту 3 вказаного договору, банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт - приймає банківську послугу та зобов`язуються належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг Банку. Кількість банківських послуг, що надаються за договором, необмежена.

До кредитного договору підписувались ряд додаткових угод, а саме: договорів про зміну: № 1 від 21.07.2011, № 2 від 23.11.2011, № 3 від 27.02.2012, № 4 від 01.08.2012, № 5 від 31.08.2012, № 6 від 14.09.2012, № 7 від 28.03.2013, № 8 від 28.08.2013, № 9 від 01.10.2013, року, № 10 від 29.10.2013, № 11 від 09.01.2014, № 12 від 26.02.2014, № 13 від 07.03.2014, № 14 від 28.03.2014, № 14 від 28.03.2014, № 15 від 04.06.2014, № 16 від 03.07.2014, № 17 від 15.08.2014, № 18 від 01.09.2014.

В силу пункту 1 договору, банківською послугою є надання банком банківського кредиту.

Пунктом 28.1.1. договору (в редакції договору про зміну № 6 від 14.09.2012) визначено, що банк надає клієнтам банківські послуги у вигляді кредитних ліній.

Пунктом 4 кредитного договору сторонами погоджено, що ціна (сума) договору дорівнює генеральному ліміту.

Ліміт банківської послуги визначений пунктом 28.1.2. договору (в редакції договору про зміну № 18 від 01.09.2014).

Пунктом 5 кредитного договору сторонами погоджено строк дії договору, а саме: строк дії договору дорівнює генеральному строку за обставини, що відсутній випадок невиконання умов договору.

Зі змісту пунктів 28.1.6., 34.2. кредитного договору вбачається, що генеральний строк та/або дата припинення чинності лімітом банківської послуги становить 03.10.2014.

Пунктами 6., 28.1.11. кредитного договору встановлено плату за надання банківських послуг, в тому числі у вигляді процентів, та порядок їх нарахування.

В силу пункту 12 кредитного договору, клієнти зобов`язані належним чином (без будь-яких порушень) виконувати боргові зобов`язання у відповідності до положень кредитного договору.

На виконання умов кредитного договору банк надав позичальнику 1 (ТОВ "Компанії "Агро-Союз") грошові кошти в розмірі 90 400 000, 00 гривень, позичальнику 2 (ТОВ "Виробниче підприємство "Агро-Союз") - 8 000 000, 00 гривень, позичальнику 3 (ПрАТ "Агро-Союз") - 38 250 000, 00 гривень.

Позичальники в порушення умов договору, взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків виконали не в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 10.02.2016 становить 159 453 593, 54 гривень, із них:

- 136 650 000, 00 гривень - загальна сума основної заборгованості по кредиту;

- 10 337 896, 83 гривень - загальна сума заборгованості по відсоткам, нарахованим на прострочену заборгованість;

- 12 312 309, 58 гривень - пеня за несвоєчасне повернення кредиту;

- 153 387, 13 гривень - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

З метою забезпечення належного виконання позичальниками зобов`язань за кредитним договором, 05.07.2011 між банком та боржником укладено договір поруки SR 11-184/300.

Пунктом 3 договору визначено, що боржник поручається перед банком за виконання клієнтом боргових зобов`язань за кредитним договором. Боржник відповідає перед банком за порушення боргових зобов`язань за кредитним договором клієнтом. Порукою забезпечується виконання боргових зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі. Порука та солідарний обов`язок боржника перед банком виникає з моменту укладення договору поруки та є чинним протягом всього строку (терміну) дії боргових зобов`язань за кредитним договором.

З огляду на умови договору поруки та беручи до уваги приписи частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України (у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь кого з них окремо), кредитор звернувся до боржника, як фінансового поручителя, з вимогою про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 у справі № 904/2625/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз", за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-Союз", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз", 3. Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" про стягнення 136 650 000, 00 гривень суми заборгованості за кредитом, 10 375 156, 55 гривень заборгованості зі сплати процентів, 12 422 782, 22 гривень пені, нарахованої за порушення строків сплати кредиту, 153 387, 13 гривень пені, нарахованої за порушення строків сплати процентів - задоволено частково; припинено провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми процентів в розмірі 37 259, 72 гривень у зв`язку з відсутністю предмету спору; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" суму боргу з кредиту в розмірі 136 650 000, 00 гривень, суму процентів в розмірі 10 337 896, 83 гривень, суму пені, нараховану на суму кредиту, в розмірі 12 312 309, 58 гривень, суму пені, нараховану за несвоєчасну сплату процентів, в розмірі 153 387, 13 гривень, витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 080, 00 гривень за подання позовної заяви та в розмірі 1 827, 00 гривень за подання заяви про вжиття заходів із забезпечення позову; відмовлено в задоволенні вимог про стягнення суми пені в розмірі 110 472, 64 гривень, нарахованої за порушення строків сплати кредиту.

Зазначене рішення набрало законної сили 21.01.2016, оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.01.2016, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 у справі № 904/2625/15 - залишено без змін.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, вказана частина статті вказує на факти, які містяться у винесених раніше судових рішеннях. Ці факти мають для суду преюдиціальний характер (обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ). Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх з істинністю вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Таким чином, зі змісту статті 75 Господарського процесуального кодексу України можна зробити висновок, що однією з цілей цієї норми законодавець визначив, в тому числі, і уникнення можливості різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права. Юридична визначеність вимагає дотримання принципу res judicata. Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. Відповідно до пункту 72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява N 48553/99): "Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції (995_004), яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів." Коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду (справи Європейського суду з прав людини "Брумареску проти Румунії", "Салов проти України").

Щодо заміни кредитора.

21.12.2015 між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" укладено договір про відступлення права вимоги. Відповідно до умов даного договору, до Товариствам з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" перейшло право вимоги до позичальника 1 за кредитним договором в сумі 164 564 727, 98 гривень, до позичальника 2 в сумі 13 926 626, 98 гривень, до позичальника 3, (за зобов`язаннями, які виникли на підставі кредитного договору) в розмірі 68 877 688, 50 гривень.

21.12.2015 між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" укладено договір № 1 про відступлення прав за договорами поруки. Відповідно до умов договорів, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" перейшло право вимоги від банку до боржника за договором поруки. Заявником у підтвердження даного факту надано копію повідомлення від 22.12.2015 про відступлення права вимоги.

Крім цього, 24.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та права вимоги за договорами забезпечення. Відповідно до умов договору, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" перейшло право вимоги до позичальника 1 за кредитним договором в сумі 164 564 727, 98 гривень, до позичальника 2 в сумі 13 926 626, 98 гривень, до позичальника 3, (за зобов`язаннями, які виникли на підставі кредитного договору) в розмірі 68 877 688, 50 гривень. 24.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" укладено та підписано акт приймання-передачі права вимоги та документації.

24.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" укладено договір № 1 відступлення прав за договорами поруки, відповідно до якого до нового кредитора перейшло право вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" до боржника за договором поруки. На підтвердження належного переходу права вимоги до боржника від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" до кредитора за вказаним договором заявником надано суду копію повідомлення від 29.12.2015 про відступлення права вимоги. Отже, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" перейшли усі права та обов`язки кредитора за кредитним договором та договором поруки в порядку визначеному пунктом 1 частиною 1 статті 512 Цивільного кодексу України (кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заявник зазначає, що станом на 15.03.2016 загальна сума кредитної заборгованості боржника перед кредитором за кредитним договором, укладеним з Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та рядом договорів відступлень прав вимоги, становить 159 453 593, 54 гривень.

Щодо виникнення заборгованості у боржника за договорами забезпечення, укладеними з Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та рядом договорів відступлень прав вимоги.

05.07.2011 між банком та боржником укладено іпотечний договір РL 11-285/300, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л. Л. за № 2317.

Пунктом 3 договору визначено, що банк в силу іпотеки має право у разі невиконання клієнтом боргових зобов`язань за кредитним договором одержати задоволення за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця (боржника).

Згідно вказаного договору предметом іпотеки є об`єкти нерухомості, загальною заставною вартістю 64 091 400, 00 гривень, зокрема:

- нежитлова будівля, склад № 8 з прибудовами «X», що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1Е;

- нежитлова будівля, склад № 9 з навісом «С», що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1Ж;

- нежитлова будівля, адміністративно - побутовий корпус складу № 9 «С», що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 13;

- нежитлова будівля, склад № 10 «Р», що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1П;

- нежитлова будівля, склад № 6 «І», що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1I;

- комплекс, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1Г;

- комплекс, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1;

- продгоспсклад (АХО), що розташований за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1Т;

- нежитлова будівля, учбовий центр, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1У.

Щодо заміни кредитора.

21.12.2015 між банком та ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" укладено договір № 2 відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І. О. № 2396, відповідно до якого банк відступає, а ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" набуває всі права банку, які належать останньому як іпотекодержателю за договором іпотеки. Разом із цим, 22.12.2015 банком направлено боржнику повідомлення (вих. № 73-66-66/4989) про відступлення прав вимоги за користь ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" за договором іпотеки.

24.12.2015 між ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" та ТОВ "Фінансова компанія "Кавертон" укладено договір № 2 відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. № 2436. Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" відступило, а ТОВ "Фінансова компанія "Кавертон" набуло всі права ТОВ "Фінансова компанія "Поліс", які належать останньому як іпотекодержателю за договором іпотеки. Крім цього, 29.12.2015 ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" направлено боржнику повідомлення про відступлення прав вимоги на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кавертон" за договором іпотеки.

Разом із цим, права кредитора як іпотекодержателя за договором іпотеки підтверджуються витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.12.2014: № 50728691, № 50730854, № 50747830, № 50744201, № 50741425, № 50733346, № 50738878, № 50735329, № 50725444.

Факт переходу права вимоги за договором іпотеки підтверджується актом приймання-передачі документації від 24.12.2015. Отже, кредитор набув усіх прав іпотекодержателя за договором іпотеки.

Таким чином, фактично кредитні зобов`язання боржника в сумі 159 453 593, 54 гривень станом на момент звернення кредитора до суду із даною заявою забезпечуються іпотекою майна боржника на загальну суму 64 091 400, 00 гривень.

Щодо виникнення заборгованості боржника за договором поруки, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" та рядом договорів відступлень.

23.07.2008 між Публічним акціонерним товариством "ВТБ БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вірто-Сервіс" укладено кредитний договір № 27/08В, з додатковими угодами до нього: № 1 від 20.03.2009, № 2 від 31.07.2009, № 3 від 14.08.2009; № 4 від 17.08.2009, № 5 від 13.09.2010, № 6 від 29.12.2011, № 7 від 26.12.2012, відповідно до якого банк зобов`язувався надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Вірто-Сервіс" грошові кошти, а боржник зобов`язався повернути такі грошові кошти на умовах кредитного договору.

Щодо заміни кредитора.

13.01.2015 між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та права вимоги за договорами забезпечення та додаткову угоду № 1 до нього від 02.03.2015. Відповідно до зазначених договорів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" перейшло право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вірто-Сервіс", зокрема, за зобов`язаннями які виникли на підставі кредитного договору в розмірі 5 087 564, 89 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення додаткової угоди № 1 від 02.03.2015 до договору про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та права вимоги за договорами забезпечення від 13.01.2015 складало еквівалент 136 642 397, 80 гривень. На підтвердження належного переходу права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вірто-Сервіс" від банку до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", 02.03.2015 між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" укладено акт приймання-передачі документації до додаткової угоди № 1 від 02.03.2015 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та права вимоги за договорами забезпечення від 13.01.2015 та акт приймання-передачі права вимоги до додаткової угоди № 1 від 02.03.2015 до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та права вимоги за договорами забезпечення від 13.01.2015. Повідомлення про відступлення права вимоги № 1922/1-2 від 02.03.2015 надіслане Банком Товариству з обмеженою відповідальністю "Вірто-Сервіс".

19.03.2015 з метою забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Вірто-Сервіс" за кредитним договором між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" та боржником укладено договір поруки, відповідно до умов якого боржник поручився за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Вірто-Сервіс" його зобов`язань за кредитним договором у розмірі, що не перевищуватиме 990 000, 00 доларів США, що станом на дату укладення договору поруки відповідно до офіційного курсу НБУ складало 23 156 100, 00 гривень.

Пунктом 6 договору поруки визначено, що у випадку невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Вірто-Сервіс" зобов`язань за кредитним договором Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" направляє боржнику письмову вимогу із зазначенням про факт невиконання зобов`язань за кредитним договором. Така вимога вважається отриманою боржником з моменту проставлення відповідної відмітки боржником (представником боржника) на ній.

26.03.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" направило боржнику вимогу № 26/03-2 (яку отримано останнім 27.03.2015, що підтверджується відповідною відміткою на вимозі).

В силу пункту 7 договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, протягом двох календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в пункті 6 цього договору. Водночас, у вказані пунктом 7 строки письмова вимога № 26/03-2 від 26.03.2015 боржником не виконана Як наслідок, у боржника виникла заборгованість із сплати грошових коштів.

01.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та права вимоги за договорами забезпечення, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" перейшло, зокрема, право вимоги до боржника як до поручителя Товариства з обмеженою відповідальністю "Вірто-Сервіс" за його зобов`язаннями за кредитним договором у розмірі 990 000, 00 доларів США.

Відповідно до пунктів 3.1.3. договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та права вимоги за договорами забезпечення від 01.09.2015 право вимоги переходить до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кавертон" з моменту зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", вказаний в пункті 12 договору, після чого Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" стає новим кредитором по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вірто-Сервіс" стосовно його відступленої кредитної заборгованості по кредитному договору, а також відступлених зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Вірто-Сервіс", його пручителів та майнового поручителя стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення, про що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" складається акт приймання-передачі права вимоги, що є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 3.1.4. договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Кредитним договором та права вимоги за договорами забезпечення від 01.09.2015 одночасно з переходом права вимоги за даним договором до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон", з метою забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Вірто-Сервіс" за кредитним договором, в порядку передбаченому чинним законодавством України, здійснюється перехід права вимоги за договорами поруки, що укладені з метою забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Вірто-Сервіс" за кредитним договором. На підтвердження переходу права вимоги між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" складено акт приймання-передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та права вимоги за договорами забезпечення від 01.09.2015 та акт приймання-передачі документації до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та права вимоги за договорами забезпечення від 01.09.2015. Водночас, боржнику направлено повідомлення про відступлення права вимоги (яке отримано останнім 02.09.2015, про що свідчить відповідна відмітка на повідомленні).

Отже, станом на 15.03.2016 загальна сума заборгованості боржника перед кредитором, на підставі вказаних вище кредитного договору, договору поруки та договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та права вимоги за договорами забезпечення від 01.09.2015 складає 990 000, 00 доларів США, що станом на 15.03.2016 відповідно до офіційного курсу НБУ складає 26 252 260, 65 гривень.

Щодо виникнення заборгованості боржника за кредитним договором, укладеним з Публічним акціонерним товариством "Апекс-Банк" та договором відступлення права вимоги до нього.

05.10.2012 між ПАТ "Апекс-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (позичальником) укладено кредитний договір № ЮКЛ/051012/1.

Відповідно до умов пункту 1.1. вказаного договору, банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії в межах встановленого ліміту кредитування, а позичальник зобов`язався повернути у повному обсязі кредит і сплатити проценти і комісії за користування кредитом.

Слід зазначити, що до кредитного договору вносилися зміни, зокрема між сторонами укладено додаткові договори: № 1 від 25.01.2013, № 2 від 03.10.2013, № 3 від 28.10.2013, № 4 від 26.02.2014, № 5 від 25.03.2014, № 6 від 07.04.2014, № 7 від 24.04.2014, № 8 від 05.05.2014, № 9 від 27.05.2014, № 10 від 05.08.2014, № 11 від 31.10.2014, № 12 від 05.11.2014, № 13 від 12.11.2014, № 14 від 17.11.2014, № 15 від 05.12.2014, № 16 від 05.01.2015.

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору в редакції від 12.11.2014, кредит надано у розмірі: 1 400 000, 00 доларів США, 32 000 000, 00 російських рублів та 13 000 000, 00 гривень.

У відповідності до пункту 1.1. кредитного договору в редакції від 31.10.2014 термін кредитування позичальника за кредитним договором встановлений до 30.10.2015.

За надання кредиту банком позичальник сплачує проценти за користування кредитом (пункт 1.2. кредитного договору в редакції від 12.11.2014) та щомісячну комісійну винагороду (пункт 1.4. кредитного договору в редакції від 03.10.2013).

Проте, позичальник взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків виконав не в повному обсязі Як наслідок, заборгованість позичальника станом на 10.02.2016 становить 49 843 431, 12 гривень, з яких:

- 10 848 352, 60 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту в гривні;

- 32 926 986, 40 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту в гривні, що еквівалентна 1 400 000, 00 доларів США;

- 1 993 467, 87 гривень прострочена заборгованість за процентами, нарахованими за користування кредитом в гривні за період до 31.10.2015 включно;

- 4 074 624, 25 гривень прострочена заборгованість за процентами, нарахованих за користування кредитом в доларах США до 31.10.2015 включно, що еквівалентна 173 246, 16 доларам США.

05.10.2012 з метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між банком та боржником укладено договір іпотеки.

На підставі пункту 3.1.7. договору іпотеки банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити за його рахунок забезпечення вимог в повному обсязі, в тому числі суми заборгованості за кредитним договором, плати за користування кредитом, збитків, неустойки, штрафу та пені. Отже, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 05.10.2012 до боржника, у зв`язку із неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору № ЮКЛ/051012/1 від 05.10.2012 (укладеним між ПАТ "Апекс-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз").

Щодо заміни кредитора.

17.12.2015 між ПАТ "Апекс-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" перейшло право вимоги до позичальника за кредитним договором № ЮКЛ/051012/1 від 05.10.2012 в сумі 49 843 431, 12 гривень.

Крім цього, 17.12.2015 року між вказаним вище банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон") укладено договір відступлення права вимоги (заміну сторони) за договором іпотеки від 05.10.2012, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" перейшло право вимоги від банку до боржника за договором іпотеки від 05.10.2012. Про підтвердження належного переходу права вимоги до боржника від банку до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" за договором відступлення права вимоги (заміну сторони) за договором іпотеки від 05.10.2012 свідчить повідомлення про відступлення права вимоги, надісланого банком боржнику - 22.12.2015.

Отже, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" перейшли усі права та обов`язки кредитора за вказаними кредитним договором та договором іпотеки в порядку, передбаченому пунктом 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України (кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Станом на момент подання цієї заяви загальна сума кредитної заборгованості боржника перед кредитором за зазначеними вище кредитним договором, укладеним з Публічним акціонерним товариством "Апекс-Банк", та договором відступлення права вимоги складає 49 843 431, 12 гривень. Водночас, відповідно до договору іпотеки узгоджена заставна вартість майна між банком та боржником становить 11 987 888, 00 гривень. Отже, фактично кредитні зобов`язання боржника в сумі 49 843 431, 12 гривень станом на момент звернення кредитора до суду із даною заявою забезпечуються іпотекою майна боржника на загальну суму 11 987 888, 00 гривень.

Щодо виникнення заборгованості боржника за кредитним договором, укладеним з Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний банк" та рядом договорів відступлень прав вимоги.

28.04.2009 між Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" укладено кредитний договір № 7.6-78, з додатковими угодами до нього: № 1 від 06.05.2009, № 2 від 30.10.2009, № 3 від 02.11.2009; № 4 від 30.11.2009; № 5 від 22.04.2010; № 6 від 29.06.2010; № 7 від 03.11.2010; № 8 від 19.01.2011; № 9 від 26.04.2011; № 10 від 31.05.2011; № 11 від 15.07.2011; № 12 від 11.10.2011; № 13 від 23.02.2012; № 14 від 31.05.2012; № 15 від 22.03.2013; № 16 від 25.03.2013; № 17 від 25.04.2013; № 18 від 31.05.2013; № 19 від 14.06.2013; № 20 від 27.06.2013; № 21 від 25.07.2013; № 22 від 30.07.2013; № 23 від 30.09.2013; № 24 від 11.10.2013; № 25 від 25.03.2014; № 26 від 25.04.2014; № 27 від 02.06.2014; № 28 від 30.07.2014; № 29 від 25.12.2014, відповідного до якого банк зобов`язувався надати ТОВ "Виробниче підприємство "Агро-Союз" грошові кошти, а ТОВ "Виробниче підприємство "Агро-Союз" - повернути такі грошові кошти на умовах кредитного договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Виробниче підприємство "Агро-Союз" за кредитним договором між банком та боржником укладено наступні договори:

- договір поруки № 7.6-78/П-2 від 28.04.2009, з додатковою угодою до нього: № 1 від 06.05.2009, № 2 від 30.10.2009, № 3 від 30.11.2009, № 4 від 22.04.2010, № 5 від 29.06.2010, № 6 від 01.11.2010, № 7 від 31.05.2011, № 8 від 31.05.2012, № 9 від 25.03.2013, № 10 від 25.04.2013, № 11 від 31.05.2013, № 12 від 25.07.2013, № 13 від 25.03.2014, № 14 від 25.04.2014, № 15 від 25.12.2014, відповідно до умов яких боржник як поручитель зобов`язувався перед банком як кредитором відповідати за виконання ТОВ "Виробниче підприємство "Агро-Союз" зобов`язань за вказаним вище кредитним договором;

- іпотечний договір № ІД - DNІ-7.6-78/3 (без видачі заставної) від 25.12.2014, посвідчений 25.12.2014 приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л. Л. реєстровий № 3855, укладений між Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний банк" та боржником.

Так, ТОВ "Виробниче підприємство "Агро-Союз" взяті на себе зобов`язань за кредитним договором не виконувало.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2015 у справі № 904/3635/15 позов Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк" до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-Союз", Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз", Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк" 21 645 000, 00 гривень боргу за кредитним договором, 1 481 051, 73 гривень боргу з непогашених відсотків за користування кредитом, 490 288, 43 гривень пені за порушення строків повернення кредиту і за порушення строків сплати відсотків за кредитом, 18 450, 00 гривень судового збору; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-Союз" на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк" 21 645 000, 00 гривень боргу за кредитним договором, 1 481 051, 73 гривень боргу з непогашених відсотків за користування кредитом, 490 288, 43 гривень пені за порушення строків повернення кредиту і за порушення строків сплати відсотків за кредитом, 18 450, 00 гривень судового збору; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк" 21 645 000, 00 гривень боргу за кредитним договором, 1 481 051, 73 гривень боргу з непогашених відсотків за користування кредитом, 490 288, 43 гривень пені за порушення строків повернення кредиту і за порушення строків сплати відсотків за кредитом, 18 450, 00 гривень судового збору; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк" 21 645 000, 00 гривень боргу за кредитним договором, 1 481 051, 73 гривень боргу з непогашених відсотків за користування кредитом, 490 288, 43 гривень пені за порушення строків повернення кредиту і за порушення строків сплати відсотків за кредитом, 18 450, 00 гривень судового збору.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 у даній справі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2015 у справі 904/3635/15 змінено, виклавши резолютивну частину в наступній редакції: "Позов задовольнити. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-Союз" на користь Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" заборгованість за кредитним договором № 7.6-78 від 28.04.2009 в загальному розмірі 23 616 340, 16 гривень, з яких: 21 645 000, 00 гривень заборгованість за сумою кредиту; 1 481 051, 73 гривень заборгованість за непогашеними відсотками за користуванням кредитом; 490 288, 43 гривень заборгованість за сумою пені за порушення строків сплати боргових зобов`язань, а також 24 360,00 гривень судового збору. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" на користь Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" заборгованість за кредитним договором № 7.6-78 від 28.04.2009 та договором поруки № 7.6-78/П-2 від 28.04.2009 в загальному розмірі 23 616 340, 16 гривень з яких: 21 645 000, 00 гривень заборгованість за сумою кредиту; 1 481 051, 73 гривня заборгованість за непогашеними відсотками за користуванням кредитом; 490 288, 43 гривень заборгованість за сумою пені за порушення строків сплати боргових зобов`язань, а також 24 360, 00 гривень судового збору. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" на користь Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" заборгованість за кредитним договором № 7.6-78 від 28.04.2009 та договором поруки № П-DNI-7.6-78/1 від 25.12.2014 в загальному розмірі 23 616 340, 16 гривень, з яких: 21 645 000, 00 гривень заборгованість за сумою кредиту; 1 481 051, 73 гривня заборгованість за непогашеними відсотками за користуванням кредитом; 490 288, 43 гривень заборгованість за сумою пені за порушення строків сплати боргових зобов`язань, а також 24 360, 00 гривень судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2015 у справі № 904/3635/15 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 у справі № 904/3635/15 залишено без змін.

Щодо заміни кредитора.

07.10.2015 між Публічним акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор" укладено договір про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М., за реєстровим номером № 3920, з урахуванням договору про внесення змін до договору про відступлення прав вимоги від 13.10.2015, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор" перейшло право вимоги до боржника, зокрема, за зобов`язаннями які виникли на підставі зазначених вище кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки в розмірі 26 018 935, 16 гривень. На підтвердження належного переходу права вимоги до боржника від банку до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор" надано повідомлення про відступлення права вимоги, яке направлено банком боржнику 13.10.2015.

03.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" укладено договір про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Штваєвою О. С., за реєстровим номером № 1467, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" перейшло право вимоги до боржника зокрема, за зобов`язаннями які виникли на підставі вказаних вище кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки в розмірі 26 018 935, 16 гривень. Крім цього, 03.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" підписано акт приймання-передачі документів до договору відступлення права вимоги від 03.11.2015.

В силу пункту 2.2. договору відступлення права вимоги від 03.11.2015, права вимоги до боржника за кредитним договором та договорами забезпечення, що належать первісному кредитору, переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього договору.

Станом на 15.03.2015 загальна сума заборгованості боржника перед кредитором, яка виникла до дати порушення провадження у справі про банкрутство становить 26 018 935, 16 гривень. Однак, як вбачається з іпотечного договору IД-DNI -7.6-78/3 (без видачі заставної) від 25.12.2014 оціночна вартість переданого в іпотеку майна боржника становить 13 283 496, 00 гривень. Отже, фактично кредитні зобов`язання боржника в сумі 26 018 935, 16 гривень станом на момент звернення заявника до суду із даною заявою забезпечуються іпотекою майна боржника на загальну суму 13 283 496, 00 гривень.

Норми права, якими керувався суд при постановленні ухвали.

Укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є кредитними договорами, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 71 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статтями 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статтями 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 2 статті 345 Господарського кодексу України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

У відповідності до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (частина 2 статті 1056 - 1 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Сторони в договорі погодили розміри процентів за користування кредитом на підставі якого позивачем правомірно обраховано суму заборгованості по сплаті процентів.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи положення статті 530 Цивільного кодексу України та умови договору, строк виконання боржником грошового зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитним коштами на момент розгляду справи судом настав.

В силу положень статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті193 Господарського кодексу України).

Як вказує частина 1 статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Так, у відповідності до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 5, 6, 7 статті 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання (частина 1 стаття 7 Закону України "Про іпотеку").

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (частина 1 стаття 12 Закону України "Про іпотеку").

Частиною 2 статті 33 Закону України "Про іпотеку" унормовано, що у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Отже, заборгованість боржника становить 261 568 220, 47 гривень

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 Цивільного кодексу України).

Згідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора, новому кредиторові, і відбувається шляхом укладення договору між цими суб`єктами, на підставі якого до нового кредитора переходить право вимагати від боржника вчинити певні дії. Об`єктом відступлення права вимоги є майнові права, що належать кредиторові як стороні зобов`язання. Новий кредитор набуває усе, що мав первісний кредитор.

Статтею 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами статті 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Приписами частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" доведено та документально підтверджено обставини, на які останній посилався, як на підставу своїх вимог. Заборгованість боржника становить 261 568 220, 47 гривень.

Як наслідок кредитор правомірно звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про визнання грошових вимог до боржника.

Приписами статті 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено черговість задоволення вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу про порушення справи про банкрутство боржника від 11.02.2016 оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 15.02.2016 (№ 28248), заява кредитора поступила до суду 29.03.2016 ( вих. б/н від 15.03.2016; направлена Укрпоштою 15.03.2016), тобто в строк встановлений статтею 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Таким чином, грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" до боржника в сумі 261 568 220, 47 гривень слід визнати і включити до реєстру вимог кредиторів боржника, зокрема: в розмірі 235 315 959, 82 гривень, як забезпечені заставою майна боржника, 26 252 260, 65 гривень, як вимоги четвертої черги та 2 756, 00 гривень, як вимоги першої черги.

Разом із цим, розпоряднику майна Чопенку Д. В. слід внести визнану судом вимогу кредитора до реєстру вимог кредиторів боржника.

Керуючись статтями 9, 23, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" (вх № 2380/16 від 16.03.2016) про визнання кредитором з вимогами до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" на суму 13 952 137, 43 гривень задовольнити.

2. Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" в розмірі 2 756, 00 гривень як вимоги першої черги.

3. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Чопенку Д. В. внести вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" до реєстру вимог кредиторів боржника.

4. Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" в розмірі 13 952 137, 43 гривень, як забезпечені заставою майна боржника.

5. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Чопенку Д. В. окремо внести вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" до реєстру вимог кредиторів боржника, які забезпечені заставою майна боржника.

6. Заяву Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен" (вх. № 11263/16 від 07.11.2016) щодо заміни кредитора задовольнити.

7. Замінити кредитора - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Земельний капітал" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен" (вул. Глибоцька, 17, м. Київ, 04050; ідентифікаційний код: 40422074).

8. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Чопенку Д. В. внести відповідні відомості до реєстру вимог кредиторів боржника.

9. Заяву Науково-виробничої фірми "Агро-Союз" (вх. № 2540/16 від 21.03.2016) про визнання кредитором з вимогами до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" на суму 15 093 664, 98 гривень задовольнити.

10. Визнати грошові вимоги Науково-виробничої фірми "Агро-Союз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" в розмірі 15 090 908, 98 гривень, як вимоги четвертої черги та 2 756, 00 гривень, як вимоги першої черги.

11. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Чопенку Д. В. внести вимоги Науково-виробничої фірми "Агро-Союз" до реєстру вимог кредиторів боржника.

12. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" (вх. № 2875/16 від 29.03.2016) про визнання кредитором з вимогами до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" на суму 261 568 220, 47 гривень - задовольнити.

13. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" в розмірі 26 252 260, 65 гривень, як вимоги четвертої черги та 2 756, 00 гривень, як вимоги першої черги.

14. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Чопенку Д. В. внести вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" до реєстру вимог кредиторів боржника.

15. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" в розмірі 235 315 959, 82 гривень, як забезпечені заставою майна боржника.

16. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Чопенку Д. В. окремо внести вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" до реєстру вимог кредиторів боржника, які забезпечені заставою майна боржника.

17. Дану ухвалу направити:

1) представнику ініціюючого кредитора: Бабаніній М. П. (абонентська скринька 25, м. Дніпро, Україна, 49000);

2) боржнику: Товариству з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" (вул. Герцена, 16А, село Майське, Синельниківський район, Дніпропетровська область, 52511);

3) розпоряднику майна: Чопенку Д. В. ( АДРЕСА_1 . Мечникова, 18, оф. 519, м. Дніпро, 49000);

4) кредитору: Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Земельний капітал" (пр-т Пушкіна, буд. 15, м. Дніпропетровськ, 49101);

5) кредитору: Акціонерному товариству "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен" (вул. Глибоцька, 17, м. Київ, 04050);

6) кредитору: Науково-виробничій фірмі "Агро-Союз" (вул. Нижньодніпровська, 1, смт. Ювілейне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, 52005);

7) кредитору: Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кавертон" (вул. Предславинська, буд. 28, м. Київ, 03150).

18. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення - 19.09.2019.

19. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

20. Повний текст ухвали складено - 25.09.2019.

Суддя В. В. Михайлишин