ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Справа№ 910/1549/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Хрипуна О.О.

Козир Т.П.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

сторони явку своїх представників не забезпечили

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь",

на рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2019 року (повний текст складено 06.06.2019 р.)

у справі № 910/1549/19 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь",

до Акціонерного товариства "Українська залізниця",

в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця",

про стягнення 403 092,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1 короткий зміст позовних вимог:

1.1.1. Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення 403092,00 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу (а.с.7-11).

1.1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено вимоги п.41 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 та несвоєчасно доставлено прийнятий до перевезення вантаж.

1.1.3. До відзиву на позов відповідачем долучено заяву про застосування строку позовної давності, в якій останній зауважив, що підстави для нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу згідно залізничних накладних, за якими вантаж видано одержувачу до 23.06.2018 (включно) відсутні, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк позовної давності, встановлений п.136 Статуту залізниць України щодо вимог про стягнення штрафу за прострочку доставки вантажу (а.с. 79-80).

1.2 короткий зміст рішення суду першої інстанції:

1.2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі №910/1549/19 в позові відмовлено повністю (а.с.177-185).

1.3 короткий зміст вимог апеляційної скарги:

1.3.1. Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" звернулось до з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі № 910/1549/19, в якій викладено прохання оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання:

2.1.1. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2019 року, апеляційна скарга ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" у судовій справі № 910/1549/19 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

2.1.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22 липня 2019 року у справі № 910/1549/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі № 910/1549/19. Справу призначено до розгляду на 20 серпня 2019 року.

2.1.3. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019 р. у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Агрикової О.В. яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), для розгляду справи № 910/1549/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., суддів - Хрипун О.О., Козир Т.П.

2.1.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі № 910/1549/19 прийнято до розгляду колегією суддів у визначеному протоколом від 19.08.2019 р. складі та призначено до розгляду на 23.09.2019 р.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

2.2.1 Скаржник вказує, що судом неправомірно відмовлено у задоволенні його вимог оскільки ст. 315 ГК України по-іншому, ніж Статутом, розраховується початок перебігу позовної давності. Загальний строк позовної давності згідно до ст. 315 ГК України - це 9 місяців з дня отримання вантажу Позивачем (45 днів на пред`явлення претензії, 45 днів на відповідь на претензію, 6 місяців - строк звернення до суду).

2.2.2 Суд першої інстанції повинен був застосувати 9 місячний строк позовної давності з дня отримання вантажу, який передбачений вимогами ст. 315 ГК України, в незалежності від того, мале місце направлення претензії Відповідачу чи ні.

2.2.3 На думку позивача, у даному випадку застосуванню підлягають положення ГК України. Натомість положення Статут залізниць України в частині позовної давності не підлягають застосуванню до приведення його у цій частині у відповідність до норм ГК України.

2.3 узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

2.3.1 Інші сторони правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

2.4 інші процесуальні дії у справі:

2.4.1. 15 серпня 2019 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, з огляду на неможливість забезпечити явку уповноваженого представника.

2.4.2. У судовому засіданні 23 вересня 2019 року представники сторін не з`явились, при причини неявки колегію суддів не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень за ідентифікаторами 660, 651, 643, 206.

2.4.3. Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

2.4.4. Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов`язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників сторін.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини;

3.1.1. У травні - червні 2018 року Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до станції призначення Сартана Донецької залізниці прийняті до перевезення завантажені вагони, одержувачем яких було Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь", що підтверджується залізничними накладними №38248894 від 31.05.2018, №38249033 від 31.05.2018, №38252649 від 31.05.2018, №38256111 від 31.05.2018, №38256327 від 31.05.2018, №38257663 від 31.05.2018, №38257697 від 31.05.2018, №38252508 від 31.05.2018, №38252557 від 31.05.2018, №38254611 від 31.05.2018, №38255683 від 31.05.2018, №38164349 від 25.05.2018, №38195798 від 27.05.2018, №38218806 від 29.05.2018, №38240735 від 30.05.2018, №38245361 від 31.05.2018, №38246484 від 31.05.2018, №38248381 від 31.05.2018, №38257507 від 31.05.2018, №38301164 від 03.06.2018, №38300562 від 03.06.2018, №38257713 від 31.05.2018, №38258224 від 31.05.2018, №38286647 від 02.06.2018, №38123022 від 23.05.2018, №38301180 від 03.06.2018, №38301172 від 03.06.2018, №38301198 від 03.06.2018, №38250221 від 31.05.2018, №38252912 від 31.05.2018, №38237517 від 30.05.2018, №38258166 від 31.05.2018, №38239885 від 30.05.2018, №38257960 від 31.05.2018, №38255535 від 31.05.2018, №38299558 від 03.06.2018, №38299723 від 03.06.2018, №38253183 від 31.05.2018, №38256335 від 31.05.2018, №38256277 від 31.05.2018 (а.с. 18-57).

3.1.2. Відповідно до графи 52 залізничних накладних вагони, які прямували до станції призначення Сартана Донецької залізниці Акціонерним товариством "Українська залізниця" доставлені залізницею після закінчення встановленого строку доставки, про що свідчать відповідні календарні штемпелі видачі вантажу на цих накладних.

3.1.3. В наведених залізничних накладних, за якими Акціонерним товариством "Українська залізниця" допущено прострочення доставки вантажу, відмітки про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки не проставлені, що вказує на відсутність поважних причин прострочення термінів доставки вантажу одержувачу - ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь".

3.2 обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин;

3.2.1. Відповідачем взято на себе зобов`язання з перевезення вантажу на підставі складених залізничних накладних, копії яких наявні в матеріалах справи.

3.2.2. Причиною виникнення спору в даній справі стала доставка відповідачем вантажу з порушенням строків, визначених Правилами обчислення термінів доставки вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за №865/5086 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажів), внаслідок чого позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з залізниці штраф на загальну суму 403092,00 грн. Розмір цього штрафу відповідачем не заперечується.

3.3 доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції;

3.3.1. Надавши оцінку обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

3.3.2. Як вбачається з графи 52 (календарний штемпель видачі вантажу) залізничних накладних у кількості 40 шт, вантаж відповідачем доставлено одержувачу (ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь") з порушенням встановленого терміну доставки - одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок, визначеного ст.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

3.3.3. Відповідачем заперечень щодо правильності розрахунку позивачем розміру заявленого до стягнення штрафу по вищезазначеним накладним не висловлено, що свідчить про доведеність та обґрунтованість позовних вимог.

3.3.4. При цьому, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав пропуску позивачем строку позовної давності за накладними, згідно яких вантаж видано одержувачу до 23.06.2018 (включно), а також посилається на наявність підстав для зменшення судом розміру неустойки.

3.3.5. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача з претензією щодо оплати штрафу за прострочення доставки вантажу за спірними залізничними накладними.

3.3.6. Вказане виключає неможливість застосування визначених ч.ч. 1-4 ст. 315 ГК України строків для звернення з позовом.

3.3.7. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що враховуючи положення ГК України та Статуту залізниць України, перебіг шестимісячного строку позовної давності у даному випадку щодо вищевказаних залізничних накладних починається від відповідного дня видачі вантажу, тобто у період з 20.06.2018 по 23.06.2018.

3.3.8. Оскільки позивач звернувся із позовною заявою до суду 05.02.2019, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо позовних вимог про стягнення штрафу за прострочення доставки вантажу згідно залізничних накладних, за якими вантаж видано одержувачу до 23.06.2018 (включно).

3.4. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду:

3.4.1. Обставини справи свідчать про те, що відповідачем порушено визначені Правилами строки доставки вантажу.

ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

4.1.1. Враховуючи те, що позивачем при зверненні з позовом пропущено встановлений законом строк позовної давності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

4.2.1. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

4.2.2. За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

4.2.3. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

4.2.4. Відповідно до ст.908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

4.2.5. Згідно із ч.6 ст.306 Господарського кодексу України, відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

4.2.6. Частиною 5 ст.307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

4.2.7. Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (п.2 Статуту).

4.2.8. На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України (п.5 Статуту).

4.2.9. Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

4.2.10. Статтями 22, 23 Статуту передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

4.2.11. Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

4.2.12. Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено, також ч.2 ст.307 Господарського кодексу України.

4.2.13. Відповідно до ч.1 ст.919 Цивільного кодексу України, перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

4.2.14. Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч.1 ст.313 Господарського кодексу України).

4.2.15. Згідно зі ст.920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

4.2.16. Відповідно до ст.41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

4.2.17. Згідно з п.1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

4.2.18. Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

4.2.19. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на число місяць" (п.2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів).

4.2.20. Терміни доставки для вагонних відправок застосовуються при перевезенні вантажів, для яких надані окремі вагони та при перевезенні порожніх власних і орендованих вагонів (п.2.2 Правил обчислення термінів доставки вантажів).

4.2.21. Згідно з п.2.4 наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

4.2.22. Відповідно до п.2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

4.2.23. Згідно з ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

4.2.24. Відповідно до ст.116 Статуту залізниць України, за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

4.2.25. Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

4.2.26. Згідно п.8 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за №862/5083 оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

4.2.27. Відповідно до ч.2 ст.9 ЦК України встановлено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

4.2.28. При реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом (ч. 1 ст. 223 ГК України).

4.2.29. Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

4.2.30. Згідно зі ст.257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

4.2.31. При цьому, ч.1 ст.258 Цивільного кодексу України встановлює, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

4.2.32. Частиною 5 ст.307 Господарського кодексу України, яка кореспондується із ч.4 ст.909, ст.920 Цивільного кодексу України, встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

4.2.33. Відповідно до ст.136 Статуту залізниць України встановлено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог ст.134 цього Статуту.

Відповідно до пункту "д" ст.134 Статуту унормовано, що претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу.

Отже, п.п.134, 136 Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності за позовами про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.12.2018 в справі №910/4405/18 та від 24.04.2018 в справі №905/3245/16.

4.2.34. Згідно з ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

4.2.35. Частиною 3 ст.267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

4.2.1. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

4.3. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

5.1.1. У ч.ч.1-4 ст.315 Господарського кодексу України визначено наступне: до пред`явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред`явлення йому претензії; претензії можуть пред`являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п`яти днів; перевізник розглядає заявлену претензію і повідомляє заявника про задоволення чи відхилення її протягом трьох місяців, а щодо претензії з перевезення у прямому змішаному сполученні - протягом шести місяців. Претензії щодо сплати штрафу або премії розглядаються протягом сорока п`яти днів; якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді.

5.1.2. Таким чином, положення ч. 1 ст. 315 ГК України визначають право, а не обов`язок пред`явлення перевізникові претензії.

5.1.3. При цьому, ст. 315 ГК України визначає три окремі випадки порядку вирішення спорів щодо перевезень та строків які підлягають застосуванню: у випадку реалізації права на пред`явлення перевізникові претензії із встановленням строку її направлення, розгляду і у випадку відхилення - звернення з позовом до перевізника (ч.ч.1-4); для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення (ч. 5); щодо спорів, пов`язаних з міждержавними перевезеннями вантажів (ч. 6).

5.1.4. Таким чином, положення ч.ч.1-4 ст.315 ГК України, на застосуванні яких наполягає позивач, підлягають застосуванню лише у випадку реалізації ним права на пред`явлення претензії, доказів вчинення чого матеріали справи не містять.

5.1.5. Разом з тим, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше актом. Аналогічна правова позиція міститься у постановах великої палати Верховного Суду від 06.11.2018 р. у справі №812/292/18 (Пз/9901/22/18), провадження № 11-532заі18 та від 16.05.2018 р. у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18).

5.1.6. Враховуючи той факт, що позивач не звертався до перевізника з відповідною претензією, суд першої інстанції обґрунтовано не застосував до правовідносин сторін передбачений ч.ч.1-4 ст.315 ГК України порядок, враховуючи, що спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності за позовами про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, а саме ст.136 Статуту залізниць України, якою унормовано, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог ст.134 цього Статуту, тобто з моменту видачі вантажу, а відповідно обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

6.1.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

6.1.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі №910/1549/19 підлягає залишенню без змін.

6.1.3. Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі № 910/1549/19 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі № 910/1549/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі №910/1549/19 залишити без змін.

3. Судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь".

4. Справу № 910/1549/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 25.09.2019 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.О. Хрипун

Т.П. Козир