ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2162/19
Господарський суд Одеської області у складі: судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №916/2162/19

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" /просп.Перемоги,14, Київ 135, 01135, / в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" /68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 6, /

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Європіан Агро Інвестмент Юкрейн" /просп. Миру, 5-Р, каб.12, каб.24, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000, /,

про стягнення 89 196,05 грн.,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європіан Агро Інвестмент Юкрейн" 89 196,05грн., з яких 79 684,44грн. основна заборгованості, 884,03грн. інфляційні, 7 949,70грн. пеня, 677,88грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем договору Про допуск до об`єктів портової інфраструктури Іллічівського морського порту від 19.12.2016 №234-Пі-ІЛФ-16, надання позивачем відповідних послуг відповідачеві, виставлення рахунків на оплату, складання актів наданих послуг, невиконання відповідачем умов договору щодо оплати, виникнення заборгованості у розмірі 79 684,44грн., нарахування пені відповідно до умов договору за прострочку виконання зобов`язань та передбачених ч.2 ст.625 ЦК України інфляційних та 3% річних, розрахунок суми позову.

Відповідач відзив на позов не надав.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2019р. позовна заява вх.№2215/19 була передана на розгляд судді Цісельському О.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.08.2019р. прийнято позовну заяву (вх.№2215/19) до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу №916/2165/19 за правилами Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

26.09.2019р. судом було постановлено вступну та резолютивну частини рішення в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

Між позивачем та відповідачем був підписаний договір "Про допуск до об`єктів портової інфраструктури Іллічівського морського порту" від 19.12.2016 № 234-Пі-ІЛФ-16 з додатком №1 та додатковою угодою до нього від 25.07.2018р.

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 договору, предметом договору є надання користувачу послуг з користування об`єктами портової інфраструктури загального користування, які закріпленні за Адміністрацією та знаходяться на її балансі, з метою можливості забезпечення максимального ефектного виробничого процесу, та які зазначені в додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору. Користувач сплачує плату Адміністрації за надані послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.1.1., 1.2. додатку №1, Адміністрація надає користувачу послуги з організації розміщення та руху автотранспорту атошляхами загального портового призначення в рамках "Схеми організації руху вантажного автотранспорту по території Іллічівського морського порту" та оформлення перепускних документів на територію Іллічівського морського порту. Користувач зобов`язується завезти (вивезти) безпечні і не потребуючі особливих режимів зберігання вантажі, у тому числі вантажі в контейнерах стандартів ISO на території Іллічівського морського порту та оплатити надані Адміністрацією послуги.

Відповідно до п.3.5 додатку 1 до договору, в редакції додаткової угоди від 25.07.2018р., відповідач повинен був оплатити надані послуги протягом 10-ти банківських днів з моменту складання позивачем актів наданих послуг.

За умовами п.3.7. договору, оплата за цим договором здійснюється користувачем за ставками тарифів, які визначені п.3.1. цього договору на підставі виставленого Адміністрацією рахунку, шляхом списання суми фактичного надання послуг, що визначена в рахунках Адміністрації із суми фактично наданих послуг, що визначена в рахунку із суми авансового платежу, сплаченого на виконання п.3.5. договору.

Позивач свої договірні зобов`язання щодо надання послуг виконав, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем. В якості доказу виконання своїх договірних зобов`язань щодо надання послуг позивач надав рахунки з додатками № И/2672 від 28.02.2019р. на суму 6484,90грн., № И/2676 від 04.03.2019р. на суму 19061,86грн., № И/2696 від 05.03.2019р. на суму 4798,20грн., № И/2697 від 06.03.2019р. на суму 7349,76грн., № И/2695 від 09.03.2019р. на суму 1090,588грн., №И/3951 від 15.03.2019р. на суму 3046,03, №И/4048 від 18.03.2019р. на суму 12518,35грн., №И/5360 від 18.04.2019р. на суму 14008,63грн., №И/5814 від 20.04.2019р. на суму 11326,13грн., з доказами поштового відправлення відповідачеві, а також акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) які підписані обома сторонами № И/2672 від 28.02.2019р., № И/2676 від 04.03.2019р., № И/2696 від 05.03.2019р., № И/2697 від 06.03.2019р., № И/2695 від 09.03.2019р., №И/3951 від 15.03.2019р., №И/4048 від 18.03.2019р., №И/5360 від 18.04.2019р., №И/5814 від 20.04.2019р. Відповідач свої зобов`язання щодо оплати належним чином не виконав, доказів оплати наданих послуг не надав, в зв`язку з чим в нього виникла прострочена заборгованість перед позивачем в розмірі 79684,44грн.

Позивач змінив найменування на "Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" згідно з наказом ДП АМПУ від 05.06.2019 № 94/10 (а.с. 69-70) в зв`язку зі зміною назв морських портів.

Під час розгляду справи Відповідачем доказів погашення заборгованості суду не надано.

4. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Згідно зі ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В ч.1 ст.548 ЦК України закріплено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно зі ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України встановлено, що пеня є одним із різновидів штрафних санкцій, які учасник господарських зобов`язань повинен сплатити за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань.

Пунктом 5.3 договору сторони встановили право позивача у випадку несвоєчасної оплати нарахувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки.

Суд перевірив розрахунок пені, заявленої до стягнення позивачем, та встановив, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та умовам укладеного сторонами договору. Розрахунок зроблений позивачем окремо по кожному з платежів з урахуванням моменту виникнення зобов`язання. Всього заявлено до стягнення 7949,70грн. пені.

Також, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на вказану правову норму позивачем заявлено до стягнення 884,03грн. інфляційних та 677,88грн. 3% згідно наданого розрахунку.

Вказаний розрахунок досліджений судом та за результатами такого дослідження суд дійшов до висновку про його відповідність вимогам чинного законодавства та обґрунтованість вимог про стягнення вказаних сум.

5. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення 79 684,44грн. заборгованості, 884,03грн. інфляційних, 7949,70грн. пені, 677,88грн. 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального Кодексу України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 76, 86, 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європіан Агро Інвестмент Юкрейн" /, проспект Миру, буд. 5-Р, каб. 12, каб. 24, Чорноморськ, Одеська область, 68000/ на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" /просп. Перемоги, 14, Київ 135, 01135, / в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" /68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 6, / 79 684 /сімдесят дев`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири/ грн. 44 коп. заборгованості, 884 /вісімсот вісімдесят чотири/ грн. 03 коп. інфляційних, 7 949 /сім тисяч дев`ятсот сорок дев`ять/ грн. 70 коп. пені, 677 /шістсот сімдесят сім/ грн. 88 коп. 3% річних, 1921 /одну тисячу дев`ятсот двадцять одну/ грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повний текст рішення складено 27 вересня 2019р.

Суддя О.В. Цісельський