УХВАЛА

03 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/30921/15

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Погребняка В.Я.

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "АТЛ",

арбітражний керуючий, ліквідатор - Глеваський Віталій Васильович,

кредитор - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк",

заявник касаційної скарги - Державна іпотечна установа,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної іпотечної установи

на ухвалу Господарського суду м. Києва

від 29.08.2018

у складі судді: Чеберяк П.П.,

та постанову Північного апеляційного господарського суду

від 13.08.2019

у складі колегії суддів: Сотнікова С.В., - головуючий, Грека Б.М., Остапенка О.М.,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛ",

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Державна іпотечна установа 19.09.2019 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.08.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 у справі № 910/30921/15 Господарського суду м. Києва.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/30921/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2019.

Однак касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290, Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017 року).

Відповідно до пункту 2 частини 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявник не погоджується з постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 якою, ухвалу Господарського суду Київської області від 29.08.2018 в частині щодо відмови у задоволенні заяви про визнання кредиторських вимог Державної іпотечної установи залишено без змін.

Відповідно до підпункту 14 пункту 2 статті Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент звернення із заявою про визнання кредиторський вимог, ставка судового збору за подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, становила 2 розміри мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.16 була встановлена у розмірі 1 378, 00 грн.

За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент подання касаційної скарги).

Отже, звертаючись 19.09.2019 з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.08.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 заявнику належало сплатити судовий збір в сумі 5 512, 00 грн., (200% від 2756,00(1378*2)).

До касаційної скарги Державної іпотечної установи на підтвердження доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги додано платіжне доручення № 14164 від 16.09.2019 в сумі 4 872, 00 грн., що не може вважатися доказом сплати судового збору в належному розмірі.

Згідно з частинами 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017) у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, заявнику касаційної скарги необхідно усунути недоліки касаційної скарги подати суду документ про сплату (зарахування) судового збору в установленому законом порядку та розмірі, а саме 640,00 грн. (5512-4872=640).

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.08.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 у справі № 910/30921/15 залишити без руху.

2. Надати Державній іпотечній установі строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Державній іпотечній установі, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду В.Я. Погребняк