РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.09.2019Справа № 910/9687/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Олександр Курінський і партнери" до товариства з обмеженою відповідальністю "Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення" про стягнення 174 571,06 грн.,

без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Олександр Курінський і партнери" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що на виконання умов договору № 176, укладеного 20 вересня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення" (далі - Управління) та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДКОНСТРАКШН", останнє протягом жовтня-грудня 2012 року надало замовнику передбачені цією угодою послуги на загальну суму 4 542 872,40 грн. Водночас 16 травня 2019 року між Товариством та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДКОНСТРАКШН" був укладений договір про відступлення права вимоги № 1, за умовами якого останнє передало позивачу усі належні первісному кредитору права вимоги до Управління, які виникли на підставі вищенаведеного договору від 20 вересня 2012 року № 176 та актів приймання виконаних будівельних робіт, у тому числі сплати штрафних санкцій, інфляційних втрат, трьох процентів річних та інших платежів. Оскільки Управління взяте на себе зобов`язання за договором від 20 вересня 2012 року № 176 щодо оплати вартості наданих виконавцем послуг виконало лише частково, заборгувавши таким чином Товариству як новому кредиторові 2 493 872, 40 грн., позивач, посилаючись на статті 11, 509, 512, 514, 516, 526, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтю 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з відповідача 149 632,34 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 24 938,72 грн. 55 коп., нарахованих у період з 1 серпня 2016 року по 30 листопада 2016 року в зв`язку із несвоєчасним проведенням розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

26 липня 2019 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 23 липня 2019 року подано документи для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з наведеними обставинами ухвалою Господарського суду міста Києва від 29 липня 2019 року вищенаведену позовну заяву Товариства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9687/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Проте Управління у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

З огляду на наведене суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 29 липня 2019 року про відкриття провадження у справі № 910/9687/19 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01034, місто Київ, вулиця Пушкінська, будинок 9-Г.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення Управлінню.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 29 липня 2019 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2012 року між Управлінням та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДКОНСТРАКШН" був укладений договір № 176, за умовами якого останнє зобов`язалося надати замовнику послуги з перевезення ґрунту на об`єкті "Протизсувні заходи на схилах Божкового яру у Солом`янському районі м. Києва", а відповідач, у свою чергу, - оплатити зазначені роботи згідно умов даного договору.

Вказаний правочин підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

Відповідно до пункту 2.1 цього договору замовник здійснює розрахунки за роботи (послуги) на підставі та у відповідності з щомісячними актами здачі-приймання роботи (послуги), в яких зазначається перелік та вартість робіт (послуг). Орієнтовна вартість за даним договором становить 5 000 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 20 %.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що замовник зобов`язується до 15-го числа, наступного за звітним місяцем, провести розрахунки за надані роботи (послуги) виконавцем.

Згідно з пунктом 2.3 вказаної угоди всі розрахунки за цим договором здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2012 року (пункт 3.1 зазначеного правочину).

Судом встановлено, що на виконання умов вищезазначеного договору товариство з обмеженою відповідальністю "БУДКОНСТРАКШН" протягом жовтня-грудня 2012 року надало відповідачу передбачені цією угодою послуги на загальну суму 4 542 872,40 грн. Дана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року на суму 1 860 912,00 грн., за листопад 2012 року на суму 1 536 802,80 грн. та за грудень 2012 року на суму 1 145 157,60 грн., а також копіями відповідних довідок про вартість виконаних підрядних робіт.

Про належне виконання товариством з обмеженою відповідальністю "БУДКОНСТРАКШН" своїх зобов`язань за цим договором щодо надання замовнику послуг з перевезення ґрунту на об`єкті "Протизсувні заходи на схилах Божкового яру у Солом`янському районі м. Києва" також свідчить відсутність з боку Управління претензій та повідомлень про порушення виконавцем умов даної угоди.

Проте з матеріалів справи вбачається, що Управління погасило наявну в нього перед виконавцем заборгованість у загальному розмірі 4 542 872,40 грн. лише частково, сплативши товариству з обмеженою відповідальністю "БУДКОНСТРАКШН" 2 049 000,00 грн. та заборгувавши таким чином останньому 2 493 872,40 грн.

Крім того, судом встановлено, що 16 травня 2019 року між Товариством та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДКОНСТРАКШН" було укладено договір про відступлення права вимоги № 1, за умовами якого останнє передало позивачу усі належні первісному кредитору права вимоги до Управління, які виникли на підставі вищенаведеного договору від 20 вересня 2012 року № 176 та актів приймання виконаних будівельних робіт, у тому числі сплати штрафних санкцій, інфляційних втрат, трьох процентів річних та інших платежів.

Вищезазначений договір підписаний повноважними представниками позивача та товариства з обмеженою відповідальністю "БУДКОНСТРАКШН", а також скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

За умовами пункту 1.2 вказаної угоди кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за борговими зобов`язаннями, що виникли з підстав, визначених у пункті 1.1 договору.

Пунктом 2.1.3 договору встановлено, що первісний кредитор зобов`язується передати новому кредитору всі документи, які засвідчують права, що передаються за цим договором, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Судом встановлено, що 16 травня 2019 року на виконання зазначеного пункту договору про відступлення права вимоги від цієї ж дати № 1 між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДКОНСТРАКШН" було складено та підписано відповідний акт приймання-передачі.

Згідно з пунктом 2.2.1 наведеного правочину з моменту його підписання до нового кредитора переходить право вимоги від боржника виконання ним своїх зобов`язань, а також сплати штрафних санкцій, втрат від інфляції, 3 % річних та інших платежів.

З матеріалів справи також вбачається, що на виконання умов цього правочину листом від 16 травня 2019 року № 1 товариство з обмеженою відповідальністю "БУДКОНСТРАКШН" письмово повідомило Управління про відступлення Товариству права вимоги до відповідача за договором від 20 вересня 2012 року № 176 в сумі 2 493 872,40 грн. Факт повідомлення Управління про заміну кредитора у вищезазначеному зобов`язанні також підтверджується копією відповідного опису вкладення, фіскального чека від 17 травня 2019 року та інформації з офіційного вебсайту державного підприємства "Укрпошта" щодо відстеження пересилання цього відправлення.

Враховуючи вищевикладені обставини, судом встановлено, що всупереч умовам договору від 20 вересня 2012 року № 176 відповідач взятий на себе обов`язок по оплаті вартості наданих йому протягом жовтня-грудня 2012 року послуг виконав лише частково, заборгувавши таким чином Товариству як новому кредитору 2 493 872,40 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 510 ЦК України встановлено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

У той же час пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Статтею 516 ЦК України унормовано, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У своїй позовній заяві Товариство (як новий кредитор) у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати вартості наданих йому протягом жовтня-грудня 2012 року послуг просило суд стягнути з Управління 24 938,72 грн. трьох процентів річних, нарахованих на суму основного боргу в розмірі 2 493 872,40 грн. у період з 1 серпня 2016 року по 30 листопада 2016 року, а також 149 632,34 грн. інфляційних втрат, нарахованих на вказану суму основного боргу протягом серпня-листопада 2016 року.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлені Товариством (як новим кредитором) до стягнення розміри трьох процентів річних та інфляційних втрат є арифметично вірними, відповідають вимогам чинного законодавства та положенням договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаних сум компенсаційних виплат підлягають задоволенню.

За таких обставин вимоги Товариства підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення" (01034, місто Київ, вулиця Пушкінська, будинок 9-Г; ідентифікаційний номер 04013382) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Олександр Курінський і партнери" (01024, місто Київ, вулиця Банкова, будинок 3, квартира 19; ідентифікаційний номер 38150380) 24 938 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять вісім) грн. 72 коп. трьох процентів річних, 149 632 (сто сорок дев`ять тисяч шістсот тридцять дві) грн. 34 коп. інфляційних втрат, а також 2 618 (дві тисячі шістсот вісімнадцять) грн. 57 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 30 вересня 2019 року

Суддя Є.В. Павленко