ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року Справа № 923/493/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Бородатюк Артема Ігоровича, м. Одеса,

до Фізичної особи-підприємця Гордійчука Андрія Івановича, смт. Нижні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області,

про стягнення 34247,01 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - Бондарь Ю.О., довіреність №862 від 27.08.2019р.;

від відповідача - не з'явився.

Судове засідання у справі в проводиться режимі відеоконференції з Господарським судом Одеської області та відповідності до ч.1 п.1 статті 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суть спору: 12 червня 2019 року фізична особа-підприємець Бородатюк Артем Ігорович звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гордійчука Андрія Івановича заборгованості у сумі 34247,01 грн., з якої: сума основної заборгованості - 20700,34 грн., сума пені - 4358,98 грн., сума інфляційних втрат - 7513,51 грн. та сума процентів річних - 1674,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано твердженням про невиконання відповідачем договірних зобов'язань в частині проведення розрахунків за надані послуги за договором від 01.11.2016 про надання послуг з інформатизації та оптимізації сайту № 2-07.10.16 від 07.10.2016.

Ухвалою від 14.06.2019 позовну заяву залишено без руху, позивачеві встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

У зв'язку з перебуванням судді Ярошенко В.П. у відпустці та необхідністю вирішення питання щодо подальшого руху позовної заяви, 11.07.2019 у справі здійснений повторний автоматизований розподіл, за результатами якого відповідно до протоколу від 11.07.2019 суддею визначено Остапенко Т.А.

Ухвалою від 12 липня 2019 року позовну заяву Фізичної особи-підприємця Бородатюка Артем Ігорович залишено без руху, позивачеві встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

26 липня 2019 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків з додатком.

Справа 923/493/19 перебувала у проваджені судді Остапенко Т.А.

У зв'язку зі звільненням судді Остапенко Т.А., розпорядженням керівника апарату суду № 299 від 25 липня 2019 року у справі призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 923/493/19.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2019 визначено суддю по справі - Нікітенко С.В.

Ухвалою від 31 липня 2019 суд прийняти позовну заяву Фізичної особи-підприємця Бородатюка Артема Ігоровича до розгляду та відкрив провадження у справі. Справу № 923/493/19 визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Для надання можливості позивачу надати додаткові докази в обґрунтування своєї правової позиції, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд ухвалою від 10 вересня 2019 року відклав розгляд справи.

За клопотанням Фізичної особи-підприємця Бородатюка Артема Ігоровича ухвалою від 10 вересня 2019 встановлено проводити судові засідання у справі в режимі відеоконференції з Господарським судом Одеської області.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України втсановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі та про відкладення розгляду справи, направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме:74701, Херсонська область, Нижньосірогозький район, смт. Нижні Сірогози, вул. Суворова, буд. 123.

На адресу суду повернулась копія ухвали від 31.07.2019 та від 10.09.2019, направлені відповідачу з відміткою пошти "Повернуто з інших причин, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення" (за зазначеною адресою не поживає).

У даному випадку судом враховано, що 09 вересня 2019 від представника відповідача в системі "Електронний суд" надійшла заява про вступ у справу, як представника, з клопотанням залучити адвоката відповідача в якості представника Фізичної особи-підприємця Гордійчука Андрія Івановича та надання доступу до електронної справи №923/493/19 підсистеми "Електронний суд".

Судом надано доступ представнику відповідача до зазначеної електронної справи.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також судом враховано висновок Європейський суд з прав людини зробив, про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( Рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов'язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

23 вересня 2019 року до суду від позивача у справі надійшла заява, відповідно до якої позивач просить суд вважати помилково визначений позивачем розмір позовних вимог у позовній заяві та вважати вірними наступні розрахунки: пеня у сумі 3763,49 грн., 3% річних у сумі 1424,07 грн., інфляційні втрати у сумі 7065,45грн., з урахуванням зазначеного загальну саму боргу вважати - 31530,63 грн.

Дослідивши вказану заяву позивача, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та просив задовольнити заяву щодо виправлення помилок у заявлених позовних вимогах.

Дослідивши подану заяву позивача, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою, вказана заява є заявою про зменшення розміру позовних вимог, оскільки вказані нарахування (пеня, інфляційні втрати та 3% річних) позивача у позовній заяві підтверджувались наданими позивачем розрахунками (а.с. 46-49).

Так, згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

За таких обставин, можна зробити висновок, що нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "уточнення позовних вимог", "доповнення", або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п.

Так, Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 у справі № 910/18802/17 зазначив, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об`єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Згідно п. 3.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві

Одночасно суд звертає увагу позивача, що відповідно до статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Так, за приписами статті 46 позивач вправі позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач має право змінити предмет або підстави позову у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Ухвалою від 31 липня 2019 року судом прийнято позовну заяву фізичної особи-підприємця Бородатюка Артема Ігоровича до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи № 923/493/19 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено перше судове засідання у справі на 10 вересня 2019 року.

Перше судове засідання у справі відбулось 10 вересня 2019 року за участю представника позивача.

Фізична особа-підприємець Бородатюк Артем Ігорович звернувся з заявою про виправлення описок позовної заяви 23 вересня 2019 року, тобто з пропуском встановленого строку.

За таких обставин, суд залишає без розгляду заяву позивача вих. № 01-170919 від 18.09.2019.

Представник позивача у судовому засіданні 27.09.2019р. позовні вимоги з урахуванням заяви від 18.09.2019р. підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представнику позивача про дату складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в :

Матеріалами справи свідчать, що 07 жовтня 2016 року між фізичною особою-підприємцем Бородатюком Артемом Ігоровичем (надалі - позивач або виконавець) і фізичною особою-підприємцем Гордійчуком Андрієм Івановичем (надалі - відповідач або замовник) був укладений договір про надання послуг з інформатизації та оптимізації сайту № 2-07.10.16 (надалі - договір).

За умовами договору замовник замовляє, споживає та оплачує, а виконавець надає послуги з інформатизації та оптимізації сайту, який належить замовнику, а саме: http//:obud.com.ua (надалі - «сайт Замовника») з метою залучення користувачів мережі Інтернет - осіб, які мають вільний доступ до мережі Інтернет (надалі - «користувач Інтернет»), через пошукову систему Google (www.google.com.ua), а також через інші пошукові системи (надалі - «послуги»).

Сторонами договору досягнуто згоди з істотних умов договору, визначено предмет договору, ціну та порядок оплати, права та обов'язки сторін, відповідальність сторін, строк дії та інші умови договору.

За умовами п.1.5 договору на підтвердження факту повного та/або часткового завершення надання та оплати послуг за договором сторони щомісячно, не пізніше 5 (п'ятого) робочого дня місяця, наступного за звітним, підписують Акт здачі-приймання наданих послуг (надалі - «Акт») у наступному порядку та строки:

Учасниками договору погоджено, що ціна договору дорівнює загальній вартості послуг, що були надані за договором. Загальна вартість послуг виконавця за договором дорівнює сумі вартості послуг, визначеної відповідно до договору, даних сервісу «Особовий Кабінет Замовника» та відповідних рахунків, які виставляються виконавцем протягом строку дії договору (п.3.1. Договору).

У відповідності до п. 3.1.2. вартість послуг за кожний місяць надання послуг за Договором складає 21840,00 грн.

Сторонами договору погоджено, що всі розрахунки за договором здійснюються у національній валюті України - гривні. Оплата послуг Виконавця здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання замовником рахунку, виставленого виконавцем через сервіс «Особовий Кабінет Замовника», шляхом перерахування на банківський рахунок виконавця, зазначений в розділі 7 договору, передоплати в розмірі 100% (сто відсотків) суми, визначеної відповідним рахунком виконавця. Рахунок за кожний наступний місяць надання послуг виставляється (виписується та надається) виконавцем в період з семи робочих днів до кінця поточного календарного місяцю до другого робочого дня наступного календарного місяцю. ( п.3.2. та 3.3.)

Так, за твердженням позивача, на виконання умов договору відповідачу були надані у жовтні 2017 року послуги на загальну суму 21840,00 грн., однак останнім в порушення умов договору не сплачено за надані послуги, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка з урахуванням попередніх передплат становить 20700,34 грн.

Оскільки відповідачем не виконані договірні зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг у жовтні 2017 року, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 34247,01 грн. заборгованості.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця Бородатюк Артема Ігоровича не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положеннями ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до положень ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи предмет договору про надання послуг з інформатизації та оптимізації сайту № 2-07.10.16 від 07.10.2016р., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою даний договір є договором про надання послуг.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 3.3. договору оплата послуг виконавця здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання замовником рахунку, виставленого виконавцем через сервіс «Особовий Кабінет Замовника»,

Позивач вказує, що 26.09.2017р. ним через особовий кабінет користувача було надіслано відповідачу рахунок № 150 від 26.09.2017р. на здійснення передплати послуг, які були надані у жовтні 2017 року на загальну суму 21840,00 грн., проте, у порушення п. 3.3. договору та відповідно власних зобов'язань відповідачем не було здійснено оплати означеного рахунку.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України (в подальшому - ГК України) одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Суд звертає увагу, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватись за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Разом з тим, під час дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що 26.09.2017р. позивачем через особовий кабінет користувача було надіслано та отримання відповідачем рахунку № 150 від 26.09.2017р. на здійснення передплати послуг, які були надані у жовтні 2017 року на загальну суму 21840,00 грн.

Також позивачем до матеріалів позовної заяви взагалі і не було надано самого рахунку № 150 від 26.09.2017р. Також позивачем і не було наданого підписаного сторонами акту надання послуг, який би підтверджував надання відповідачу послуг у жовтні 2017 року на загальну суму 21840,00 грн.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що позивач 26.09.2017р. надіслав та/або виставив і отримання відповідачем рахунку № 150 від 26.09.2017р. на здійснення передплати послуг, які були надані у жовтні 2017 року на загальну суму 21840,00 грн.

Таким чином, позивач не довів, що відповідач порушив зобов'язання щодо оплати наданих послуг, які були надані у жовтні 2017 року на загальну суму 21840,00 грн., оскільки не довів відповідно до п.3.3. договору отримання відповідачем рахунку № 150 від 26.09.2017р.

Проаналізувавши позовні вимоги з документальними доказами наданими в їх обґрунтування, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення суми основного боргу задоволенню не підлягає. У позові відмовлено за ознакою не доведення позивачем зазначених ним підстав вимог, змісту позову.

Також суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми процентів річних, суми інфляційних втрат та пені, оскільки дані вимоги є похідними від вимоги щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 20700,34 грн., у задоволенні якої суд відмовив.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до приписів статі 129 ГПК України, судові витрати пов'язані з розглядом справи покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.10.2019р.

Суддя С.В. Нікітенко