номер провадження справи 17/142/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2019 Справа № 908/1930/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л.

при секретарі судового засідання - Юсубовій Д.В.

розглянувши матеріали справи № 908/1930/19:

за позовною заявою: концерну “Міські теплові мережі”, 69091, м. Запоріжжя, буд. Гвардійський, 137

фактична адреса: 69009, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, 251

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький діловий центр”, 69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригади, буд. 10 А, приміщення 2

про стягнення 93 966,89 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

31.07.19 до господарського суду Запорізької області звернувся концерн “Міські теплові мережі” (далі концерн “МТМ”) з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький діловий центр” (надалі ТОВ “Запорізький діловий центр”) про стягнення 93 966,89 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.06.18 № 704452, з якої: 84 216,37 грн. – основний борг, 692,25 грн. – 3 % річних, 807,38 грн. – інфляційні витрати та 8 250,89 грн. – пеня.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.06.18 № 704452 щодо здійснення своєчасного та повного розрахунку з позивачем за спожиту теплову енергію в гарячій воді за період з листопада 2018 р. по квітень 2019 р. у розмірі 84 216,37 грн. Крім того, за порушення виконання вказаного грошового зобов’язання, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 8 250,89 грн. пені, 692,25 грн. 3 % річних та 807,38 грн. інфляційних витрат.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 908/1930/19 між суддями, 31.07.19 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 05.08.19 судом позовну заяву без номеру та дати прийнято до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/1930/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Ураховуючи положення ч. 4 ст. 116 та ст. 248 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), граничним строком розгляду цієї справи судом є 04.10.19 включно.

Частиною 1 ст. 251 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно із ч. 5 та ч. 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п’яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Як свідчать наявні матеріали справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін ні позивач, ні відповідачі суду не надали.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач у позовній заяві без номеру та дати посилаючись на неналежне виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.06.18 № 704452 щодо здійснення своєчасного та повного розрахунку з позивачем за спожиту теплову енергію в гарячій воді за період з листопада 2018 р. по квітень 2019 р., а також на норми та приписи ст.ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, ст. ст. 1, 2, 12, 162-164, 171 ГПК України, ЗУ «Про теплопостачання», «Правилами користування тепловою енергією» просить суд стягнути з відповідача 93 966,89 грн. заборгованості, з якої: 84 216,37 грн. – основний борг, 692,25 грн. – 3 % річних, 807,38 грн. – інфляційні витрати та 8 250,89 грн. – пеня.

Судом встановлено, що згідно з детальною інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (отриманих судом на безкоштовний запит з офіційного сайту Міністерства юстиції України, який долучено судом до матеріалів справи № 908/1930/19), станом на час відкриття провадження у цій справі місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький діловий центр” є: 69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-Ї бригади, буд. 10 А, приміщення 2.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендованого), оригінал якого знаходиться у справі, уповноваженою особою ТОВ “Запорізький діловий центр” отримано 12.08.19 ухвалу суду від 05.08.19 (про відкриття провадження у справі).

Таким чином, відповідачем у строк визначений в ухвалі про відкриття провадження у справі № 908/1930/19 відзиву на позовну заяву до суду не подано. Жодних клопотань (заяв) від відповідача станом на 27.09.19 до суду не надходило.

Частиною 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження у справі № 908/1930/19 судом роз’яснено про наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розгляд справи по суті розпочато з 04.10.19. В засіданні 04.10.19 судом прийнято процесуальне рішення у справі № 908/1930/19 щодо суті спору.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи за № 908/1930/19 дозволяють розглянути справу по суті спору.

За таких обставин, спір у справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.18 між Концерном “Міські теплові мережі” (Теплопостачальна організація) та товариством з обмеженою відповідальністю “Запорізький діловий центр” (Споживач) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 704452 (далі договір).

Згідно з п. 1.1. договору, за цим договором Теплопостачальна організація відпускає теплову енергію у вигляді гарячої води (теплову енергію) Споживачу, а Споживач зобов’язується прийняти теплову енергію в обсязі і порядку постачання теплової енергії згідно договору та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами), і дотримуватися передбаченого договором розподілу і режиму використання теплової енергії, а також забезпечити безпечну експлуатацію системи тепло споживання (тепловикористального обладнання).

Теплова енергія використовується Споживачем через тепловикористальні установки для підтримання належного температурного режиму (обігрівання) належних йому приміщень, в обсязі визначеному відповідно до п. 1.4. до договору (п. 1.3. договору).

У відповідності до п. 1.4. договору, Теплопостачальна організація відпускає, а Споживач зобов’язаний прийняти в поточному році в період з 01.06.18 по 31.05.19.

Відповідно до п. 1.4.1. договору, теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення об’єктів Споживача розташовані за адресою:

- вул. Павлокічкаська, буд. 47, приміщення № 8 першого поверху, літера А-2, загальна площа 88,3 м.кв., договірне теплове навантаження на опалення 0,015462, нежитлове приміщення;

- вул. Л. Чайкіної, буд. 41/вул. Запоріжбудівська, буд. 2, приміщення № 58-б, загальна площа 186,6 м.кв., договірне теплове навантаження на опалення 0,012590, нежитлове приміщення;

- вул. Л. Чайкіної, буд. 69, приміщення № 34 першого поверху, літера А-2, загальна площа 172,9 м.кв., договірне теплове навантаження на опалення 0,030277, нежитлове приміщення.

Згідно із п. 1.4.2. договору, орієнтовна вартість теплової енергії, що відпускається Споживачу за поточний рік, відповідно до тарифів, діючих на момент укладання договору, становить 147 312,74 грн., ПДВ 29 462,55 грн., усього з ПДВ 176 775,28 грн.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що теплова енергія відпускається Споживачу в Гкал згідно з п. 1.4. до цього договору в гарячій воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію – на протязі опалювального періоду;

- підігрів води – за наявної можливості;

- послуга з централізованого постачання гарячої води надається Споживачу в м. куб. згідно з п. 1.4. до цього договору – за наявної можливості;

- кондиціювання – по замовленню Споживача;

- інші технологічні потреби – по замовленню Споживача.

Відповідно до пп. 3.2.6 п. 3.2. договору, Споживач теплової енергії зобов’язується: виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Пунктами 6.1. та 6.4. договору визначено, що розрахунки за даним договором здійснюються виключно в грошовій формі, згідно з діючими на час розрахунків тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку, на підставі показань вузла комерційного обліку. Розрахунки в іншій формі допускаються, якщо вони не суперечать чинному законодавству, та повинні бути оформлені окремою додатковою угодою (6.1.). Розрахунковим періодом є календарний місяць, в якому Теплопостачальна організація відпускає теплову енергію на опалення, та/або надає послугу з гарячого водопостачання Споживачу (6.4.).

У відповідності до п. 6.5.1. договору, розрахунки за договором здійснюється Споживачем до 20 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі рахунку за відповідний місяць, який вручається Споживачу особисто або надсилається йому поштовим відправленням за вказаною у цьому договорі адресою. У разі неотримання рахунку до 12 числа місяця наступного за розрахунковим, Споживач (його представник)зобов’язаний прибути в приміщення Теплопостачальної організації не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим та отримати рахунок на оплату. Нез’явлення Споживача (його представника) до встановленої дати у Теплопостачальну організацію для отримання рахунку не є підставою для відмови від оплати за теплову енергію.

Згідно із п. 6.5.3. договору, сторони погодили, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер та дату договору та район міста є обов’язковим.

Відповідно до п. 6.7. договору, Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Фундаментальна, буд. № 3, тел. 239-70-12, документи за розрахунковий період: рахунок; акт приймання-передачі теплової енергії. Теплопостачальна організація надає складені в електронній формі, зареєстровані та оформлені відповідно до вимог податкового законодавства податкові документи на всю суму зобов’язань, що виникли не пізніше 15 календарних днів від дати виникнення податкових зобов’язань, згідно вимог Податкового кодексу України.

Пунктом 6.8. договору визначено, що Споживач зобов’язується повернути не пізніше 20 числа місяця, з наступного за розрахунковим місяцем, Теплопостачальній організації підписаний та скріплений печаткою (у разі наявності та використання печатки) один примірник акта приймання-передачі теплової енергії, де зазначаються фактичні обсяги спожитої теплової енергії згідно з цим договором у розрахунковому місяці, її фактична ціна та вартість.

У відповідності до п. 6.9. договору, у разі неподання або несвоєчасного подання Споживачем Теплопостачальній організації підписаного акта приймання-передачі теплової енергії, такі дії (бездіяльність) вважаються односторонньою відмовою Споживача від підписання акту приймання-передачі теплової енергії за цим договором за відповідний розрахунковий період, при цьому:

1) Споживач визнає, що данин акт приймання-передачі теплової енергії вважається підписаним в односторонньому порядку та погодженим ним за обсягом та вартістю у відповідному розрахунковому періоді;

2) Споживач не має права заперечувати проти обсягів відпущеної та спожитої ним теплової енергії, за цим договором за відповідний розрахунковий період;

3) Споживач не заперечує та визнає, що він зобов'язаний оплатити Теплопостачальній організації вартість теплової енергії в розмірі, визначеному в акті приймання-передачі теплової енергії в строки, визначені цим договором;

4) сторони погодили перелік документів, які вони вважають достатніми та належними для розрахунків за теплову енергію;

5) рахунок на оплату за відповідний місяць, який встановлюється згідно п.6.5.2. договору.

Згідно з п. 10.1. договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту укладання Сторонами письмової угоди про його розірвання, або припинення його дії. У відповідності до ст. 631 ЦК України сторони погодилися, що умови договору застосовуються до відносин між Споживачем і Теплопостачальною організацією, які виникли до його укладання – з 01.06.18.

Станом на момент прийняття рішення у цій справі по суті спору зазначений вище договір є чинним. Доказів протилежного матеріали справи не містять та учасниками судового процесу до суду не надано.

Звертаючись до суду із зазначеними вимогами позивачем до позовної заяви надані акти приймання-передачі теплової енергії за період з листопада 2018 р. по квітень 2019 р. включно та відповідні рахунки на їх оплату, відповідно до яких позивачем поставлено відповідачу теплову енергію (на опалення) на загальну суму 84 216,37 грн.

З огляду на неповернення відповідачем позивачу підписаних актів приймання-передачі теплової енергії за листопад 2018 р. - квітень 2019 р., які направлялись концерном “МТМ” на адресу ТОВ “Запорізький діловий центр”, представником Теплопостачальної організації на кожному із зазначених актів (за спірний період) проставлено відмітку, що: «Споживач від підпису відмовився. Згідно п. 6.9. Договору, акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків».

У зв’язку з порушенням відповідачем грошового зобов’язання за договором від 01.06.18 № 704452 щодо оплати 84 216,37 грн. основного боргу (теплової енергії) за період з листопада 2018 р. по квітень 2019 р., позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по даній справі по суті спору суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 та ч. 2 ст. 11 ЦК України, зобов’язання виникають, зокрема, з договорів

Таким чином, укладений між сторонами договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.06.18 № 704452 є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов'язань.

Статтями 525, 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчать матеріали цієї справи, відповідач ухилився від виконання свого обов’язку передбаченого п. 6.8. договору щодо повернення Теплопостачальній організації оформлених актів приймання-передачі теплової енергії за спірний період, заперечень (зауважень) до вказаних актів позивачу не надіслав (не надав).

А тому, відповідно до положень ст. 629 ЦК України, якою визначено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами та п. 6.9. договору, акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період слід вважати погодженими відповідачем.

Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами підтвердженого поставку теплової енергії відповідачу за договором від 01.06.18 № 704452 з листопада 2018 р. по квітень 2019 р. включно на загальну суму 84 216,37 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, відповідач взятих на себе договірних зобов’язань щодо оплати теплової енергії отриманої від позивача за період з листопада 2018 р. по квітень 2019 р. включно на загальну суму 84 216,37 грн. належним чином не виконав.

Наявність основної заборгованості у вказаній сумі підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростована.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 84 216,37 грн. основного боргу є обґрунтованими, заснованими на законі та договорі від 01.06.18 № 704452, і такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача 807,38 грн. інфляційних витрат, 692,25 грн. 3 % річних та 8250,89 грн. пені (розрахунки наявні у матеріалах справи).

В силу приписів ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відповідно до вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.96 № 543/96-ВР, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Умовами п. 7.2.10. договору передбачено, що за порушення Споживачем строків оплати за теплову енергію, встановлених у пункті 6.4. цього Договору, останній сплачує Теплопостачальній організації пеню у розмірі 0,2 % від суми заборгованості за спожиту теплову енергію за кожен день прострочення по день фактичної оплати. Оплата пені не звільняє Споживача від виконання своїх обов’язків по оплаті заборгованості.

Передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем коли відповідне зобов'язання мало бути виконане.

З урахуванням викладеного, а також положень ч. 5 ст. 254 ЦК України, перевіривши за допомогою ІПС «Законодавство» надані до позовної заяви розрахунки пені, 3 % річних та інфляційних, судом визнано обґрунтованим та законним нарахування:

- 8 228,59 грн. пені за загальний період з 20.12.18 по 20.05.19;

- 689,50 грн. 3 % річних за загальний період з 20.12.18 по 20.05.19;

- 807,38 грн. інфляційних витрат за загальний період січень-березень 2019 року.

У зв’язку із чим, судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача 8 228,59 грн. пені, 689,50 грн. 3 % річних та 807,38 грн. інфляційних витрат.

В іншій частині вимоги про стягнення пені та 3 % річних судом відхиляються через їх безпідставність, оскільки станом на 20.01.19 у відповідача було відсутнє прострочення щодо сплати 24 715,81 грн. та станом на 20.05.19 – щодо сплати 2 443,85 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 1 920,49 грн.

Керуючись ст. ст. 11-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 129, 236-238, 240, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький діловий центр” (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригади, буд. 10 А, приміщення 2, ) на користь концерну “Міські теплові мережі” (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії – Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957, ) – 84 216 (вісімдесят чотири тисячі двісті шістнадцять) грн. 37 коп. основного боргу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький діловий центр” (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригади, буд. 10 А, приміщення 2, ) на користь концерну “Міські теплові мережі” (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, п/р № 1951 у Філії – Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957, ) – 689 (шістсот вісімдесят дев’ять) грн. 50 коп. 3 % річних, 8 228 (вісім тисяч двісті двадцять вісім) грн. 59 коп. пені, 807 (вісімсот сім) грн. 38 коп. інфляційних витрат та 1 920 (одну тисячу дев’ятсот двадцять) грн. 49 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI “ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ” ГПК України.

Суддя В.Л. Корсун