У Х В А Л А

04 жовтня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/639/19

Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В.,

розглянувши матеріали заяви по справі

За заявою голови ліквідаційної комісії боржника,

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Ресурс Компані",

проспект Миру, 49-А, м. Чернігів, 14005,

Ліквідатор - арбітражний керуючий ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, вул. Інструментальна, 34-Д, м. Чернігів, 14037 , свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №127 від 29.01.2013

про визнання боржника банкрутом

Представники учасників справи: не викликались;

ВСТАНОВИВ:

Головою ліквідаційної комісії з припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Ресурс Компані" (надалі боржник) подана заява про відкриття провадження у справі про банкрутство на підставі ст. 11, 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (надалі Закон про банкрутство).

Ухвалою суду від 19.08.19 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Ресурс Компані", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено розгляд справи.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 30.08.19 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, обовязки ліквідатора банкрута покладено на арбітражного керуючого ОСОБА_1

Згідно з ч. 3 ст. 95 Закону про банкрутство, кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Повідомлення оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 30.08.19 за №62083.

В межах ліквідаційної процедури на адресу суду надійшла заява від Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116) про визнання кредитором у справі з грошовими вимогами у розмірі 20 525,67 грн, та просить суд відстрочити сплату судового збору за звернення з кредиторськими вимогами до боржника до прийняття рішення по суті. Заяву про відстрочення сплати судового збору обґрунтовує поетапним фінансуванням ДПС та тривалістю процедури щодо отримання необхідної суми на сплату судового збору.

Статтею 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону про банкрутство, господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Закону та Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала, в якій зазначається дата розгляду заяви.

Так, згідно з приписами ч.3 ст. 23 Закону про банкрутство, до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Судом встановлено, що до заяви не приєднано належних доказів сплати судового збору у встановленому Законом порядку за подання кредиторської заяви.

В свою чергу, в поданій заяві заявник просить суд відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення по суті.

За змістом п.п. 36.7 п. 36 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011р. № 4212-VІ)», заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, що ліквідується власником, подаються безпосередньо до господарського суду та оплачуються судовим збором. Розгляд грошових вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарським судом затверджується реєстр вимог кредиторів.

Частиною 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Таким чином, заявник не належить до жодної категорії осіб, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, заявник посилається на наявність труднощей та тривалість процедури в отриманні необхідної суми на сплату судового збору від органів Казначейства.

Наведені заявником обставини, зокрема, труднощами та тривалістю процедури в отриманні необхідної суми, не носить особливого характеру, не підтверджує факту неможливості заявника оплатити відповідну суму судового збору до винесення рішення у справі, а тому не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

З огляду на вищевикладене та враховуючи рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заяви, а зазначені обставини не можуть вважатися підставою для відстрочення від такої сплати.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду, зокрема заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після повідомлення про визнання боржника банкрутом, ставка судового збору встановлена в розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» (ст. 7) установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 1921 гривень.

Отже, звертаючись із заявою про визнання кредиторських вимог до боржника, заявник має сплатити судовий збір в розмірі 3842,00 грн.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 24 Закону про банкрутство, господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Закону.

У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог частини третьої статті 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому випадку суд виносить ухвалу про повернення заяви.

Згідно зі ст. 9 Закону про банкрутство, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За змістом ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи, що заява Головного управління ДПС у м. Києві не відповідає вимогам, встановленим ст. 23 Закону про банкрутство, вона залишається без руху.

Керуючись ст. 23, 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 174, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116) про визнання кредитором банкрута на суму 20 525,67 грн залишити без руху.

2.Зобов'язати Головне управління ДПС у м. Києві протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху подати до господарського суду докази сплати судового збору в сумі 3 842,00 грн.

3.Роз'яснити Головному управлінню ДПС у м. Києві, що в разі не усунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/