ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2872/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська,149)
до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харкова(61024, м. Харків, вул. Пушкінська,61 )
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Оганян Л.А.(дов №01-26/3071 від 19.03.2019 року)

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу, в якій просить суд стягнути з останнього пеню в розмірі 1003грн.60коп. та 1692,19грн., 3%річних в розмірі 182,07грн., індекс інфляції в сумі 375,10грн., на п/р НОМЕР_1 в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629, код ЄДРПОУ 00131954.

Покласти витрати зі сплати судового збору згідно зі ст. 129 ГПК України на Відповідача, зобов`язавши сплатити на на п/р НОМЕР_1 в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629, код ЄДРПОУ 00131954.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії № 012896 від 14.07.2006 в частині своєчасної та повної оплати за спожиту електричну енергію.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/2872/19. Призначено розгляд справи в судовому засіданні на 10 год. 30 хв. 02.10.2019 про що повідомлено сторони.

27.09.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№23213) в якому останній просив суд зменшити розмірі пені на 50% з посиланням на складне економічне становище підприємства відповідача, який є бюджетною установою та утримується за рахунок коштів Державного бюджету України, в обґрунтування вказаних вимог останній посилався на ст.233 Господарського кодексу України .

01.10.2019 від позивача, через канцелярію суду (вх.№23499) надійшла відповідь на відзив, в якій заперечував проти зменшення розміру пені на 50%, оскільки вважає, що підстави для зменшення пені відсутні.

01.10.2019 від відповідача, через канцелярію суду (вх.№23482) надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача.

У судовому засіданні 02.10.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався.

Враховуючи те, що норми статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлюють принципи диспозитивності та рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, беручи до уваги приписи статті 129 Конституції України, які визначають одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів, та вважає за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 02.10.2019 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд встановив наступне:

14.07.2006 між сторонами, Акціонерною компанією "Харківобленерго" яка у відповідності до Закону України Про акціонерні товариства 07.06.2018 перейменована у Акціонерне товариство "Харківобленерго" та відповідно п. 1.3. Статуту АТ «Харківобленерго», є правонаступником усіх прав та обов`язків АК "Харківобленерго" (надалі - позивач, постачальник) та Квартирно - експлуатаційним відділом у м. Харкові (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії № 012896.

Відповідно до п. 2.2.2. договору постачальник електричної енергії (позивач) зобов`язувався постачати електричну енергію, як різновид товару:

- в обсягах, визначених в розділі 5 договору, з урахуванням розділу 6, 7 договору, відповідно до додатку № 1 до договору "Договірні величини постачання електричної енергії і потужності споживачу" та додатка 2 "Порядок розрахунків";

- згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до правил улаштування електроустановок (далі ПУЕ) та гарантованого рівня надійності електропостачання згідно фактичної категорії, визначеної додатком № 8 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін";

- із дотриманням граничних показників якості електричної енергії на межі балансового розмежування.

Пунктом 4.2.1. договору було встановлено, що за внесення платежів, передбачених пунктом 2.2.5 договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індекс інфляції. Сума пені нараховується споживачу з дати остаточного розрахунку, зазначеної в додатку № 2 "Порядок розрахунків", до дня ліквідації заборгованості включно та зазначається в рахунку окремим рядком.

Позивач, як Постачальник електричної енергії за договором, виконав свої зобов`язання по договору у повному обсязі та здійснив відпустку електричної енергії Споживачу у листопаді та грудні 2018, за яку Відповідач розрахувався невчасно, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за електричну енергію за грудень яка була стягнута рішенням № 922/1099/19 від 03.06.2019р. господарського суду Харківської області на користь АТ "Харківобленерго у сумі 14427 грн. електрична енергія за грудень 2018р., та пеня - 981,96 грн., 3% 114,74 грн., та судовий збір. Таким чином, фактична сума боргу за використану електричну енергію у 14427 грн. була підтверджена рішенням суду від 04.06.2019р. по справі №922/1099/19 та стягнута на користь АТ "Харківобленерго".

Відповідно п. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду господарській справі, що набрало законної сили, не потребує доказування, розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідач допустив прострочення оплати за спожиту електроенергію, у зв`язку з чим станом на 01.08.2019 загальна заборгованість Відповідача склала3252,96 грн.

В зв`язку з чим, на суму невиконаного зобов`язання позивачем було нараховано:

-1003,60грн. - пеня за жовтень, листопад 2018р., та лютий, березень

2019р.

- 1692,19 грн. пеня за квітень, травень, червень липень 2019 р.

-375,10 грн. - індекс інфляції за березень, квітень, травень 2019р.

- 182,07 грн. - три відсотки річних березень, квітень, травень, червень, липень 2019р.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 6 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань Постачальник проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за цим Договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

На підставі п.4.2.1. та п. 6 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору, керуючись ст. 232 ГК України, відповідачу нараховано

- 1003,60грн. - пеня за жовтень, листопад 2018р., та лютий, березень

2019р.

- 1692,19 грн. пеня за квітень, травень, червень липень 2019 р.

- 375,10 грн. - індекс інфляції за березень, квітень, травень 2019р.

- 182,07 грн. - три відсотки річних березень, квітень, травень, червень, липень 2019р.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних, інфляційних та пені суд вважає, що вказані нарахування проведено відповідно до чинного законодавства.

Не погоджуючись з проведеним позивачем нарахуванням пені, відповідач у своєму відзиві на позовну заяву просить суд зменшити розмір пені на 50 %, в в обґрунтування заяви про зменшення пені, відповідач посилається на складне матеріальне становище Квартирно-експлуатаційного відділу та зазначає, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова є неприбутковою організацією, яка фінансується за рахунок державного бюджету України, тому несвоєчасна оплата відповідачем рахунків за спожиту електроенергію пов`язана з невчасним надходженням коштів з державного бюджету, в чому немає прямої вини відповідача, в якості доказів останнім надано Довідку Державної казначейської служби України від 16.01.2019 №02-29/98 та Рішення №932 від 23.01.2017 Київської Об`єднаної Державної податкової інспекції м. Харків Головного управління ДФС у Харківській області про включення відповідача до реєстру не прибуткових організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 925/1471/16, суд зазначив, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Виходячи з аналізу вказаної норми, суд вважає таке клопотання недоведеним та необгрунтованим, оскільки відповідачем не надано жодних доказів скрутного матеріального становища та відсутності на його рахунку коштів необхідних для проведення розрахунку з відповідачем в строки визначені умовами договору, а тому, приймаючи до уваги, що відповідач прострочив виконання зобов`язання перед позивачем, суд дійшов висновку про безпідставність клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 50 %, а тому приймаючи до уваги порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії, враховуючи співрозмірність нарахованих штрафних санкцій та суми основної заборгованості, суд відмовляє відповідачу в зменшенні штрафних санкцій.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з платіжного доручення №208977 від 28.08.2019 на суму 1921,00грн., позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн., враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст. 129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харкова (61024, м. Харків, вул. Пушкінська,61, код 07923280 ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго"(61037, м. Харків, вул. Плеханівська,149, 00131954) - пеню в розмірі 1003грн.60коп. та 1692,19грн., 3%річних в розмірі 182,07 грн., індекс інфляції в сумі 375,10грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,0 грн., на п/р НОМЕР_1 в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629, код ЄДРПОУ 00131954.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство "Харківобленерго"(61037, м. Харків, вул. Плеханівська,149, 00131954).

Відповідач: Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харкова(61024, м. Харків, вул. Пушкінська,61, код 07923280 ).

Повне рішення складено "02" жовтня 2019 р.

Суддя О.О. Присяжнюк