ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
30.09.2019 Справа № 908/2650/19
Суддя Господарського суду Запорізької області Азізбекян Тетяна Анатоліївна, розглянувши заяву від 20.09.2019 № 2054 Концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу.
До Господарського суду Запорізької області звернувся Концерн «Міські теплові мережі» з заявою від 20.09.2019 № 2054 про видачу судового наказу (вх. № 2833/08-07/19 від 24.09.2019) щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Егіда» основного боргу в сумі 6600,39 грн., пені в сумі 5653,95 грн., інфляційних витрат у сумі 152,49 грн. та трьох процентів річних у сумі 108,14 грн. за договором № 101581 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.02.2007.
Згідно зі статтею 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
За змістом ст.ст. 524, 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).
В обґрунтування заяви Концерн «Міські теплові мережі» посилається на те, що між Концерном «Міські теплові мережі» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Егіда» було укладено договір № 101581 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.02.2007. Вказує, що станом на час звернення із заявою про видачу судового наказу заборгованість боржника за поставлену теплову енергію складає 6600,39 грн.
На підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами, заявником надано суду письмовий договір № 101581 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.02.2007, рахунки та акти приймання-передачі теплової енергії за листопад 2018 року, грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року, квітень 2019 року.
Умовами пунктів 6.2 - 6.4 договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Підставою для розрахунків боржника з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Боржник зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію.
Пунктом 7.2.8 договору передбачено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати боржником за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3 договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати боржнику нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.
Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За порушення строків оплати за спожиту теплову енергію, на суму заборгованості, у відповідності до п. 7.2.8 договору, заявником нарахована боржнику пеня в сумі 5653,95 грн., а на підставі ст. 625 ЦК України - сума трьох процентів річних в сумі 108,14 грн. та інфляційні витрати в сумі 152,49 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Розглянувши вказану заяву, судом не виявлено підстав передбачених ст. 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу, отже заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
3. Копію судового наказу та копію заяви Концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, всього на 25 аркушах, надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю «Егіда» (боржнику).
4. Оригінал судового наказу після набрання ним законної сили надіслати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили: «____» _______ 2019.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: «____» _______ 2022.
Дата видачі судового наказу стягувачу: «____» _______ 2019.
Суддя Т. А. Азізбекян
Суд роз`яснює, що згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд в письмовій формі.
Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом 5 днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.