ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Черкаси

справа № 925/1475/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Ковби І.М., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Енергія», Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, вул. Польова, 5

до відповідачів:

приватного підприємства «Обласний торговий дім «Черкасиагро»» м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, оф. 314 (перший відповідач),

Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235 (другий відповідач),

Сушківська сільська рада, вул. Гагаріна, 5, с. Сушківка, Уманський район, Черкаська область (третій відповідач);

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -

Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235;

Уманське управління Державної казначейської служби України Черкаської області, м. Умань, площа Соборності, 1А;

Спілка співвласників майнових паїв «Надія» с. Заячківка Уманського району;

Сушківська сільська рада, вул. Гагаріна, 5, с. Сушківка, Уманський район, Черкаська область

про визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним біржового договору, стягнення 323664 грн.,

за участю повноважних представників сторін та учасників:

від позивача: Весеньов Є.В. адвокат за ордером;

від відповідача (ТД): Нестерко І.О. за довіреністю;

від відповідача (ДПІ): не з`явився;

від відповідача (рада): не з`явився;

від третіх осіб: не з`явились.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Енергія» звернулося до господарського суду з позовом до приватного підприємства «Обласний торговий дім «Черкасиагро»» про визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів №1 від 02 червня 2016 року з реалізації металевої конструкції під ангар ліквідованого КСП «Сушківка», визнання недійсним біржового договору №160001 купівлі-продажу безхазяйного майна, що перейшло у власність держави від 02 червня 2016 року, та про стягнення з відповідача коштів сумі 323664 грн., що були сплачені позивачем відповідно до спірного договору купівлі-продажу.

Короткий опис руху справи:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29.11.2016р. порушено провадження у справі (суддя Пащенко А.Д.).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 10.04.2017р. зупинено провадження у справі №925/1475/16 (суддя Пащенко А.Д.).

Відповідно до пункту 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду згідно Розпорядження керівника апарату господарського суду Черкаської області від 27.11.2017р. №66 у справі призначено повторний автоматизований розподіл і вищевказану справу передано на розгляд судді Скибі Г.М.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28.11.2017р. суддя Скиба Г.М. прийняв справу №925/1475/16 до свого провадження.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21.06.2019р. провадження у справі поновлено.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 16.07.2019р. підготовче засідання відкладено.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 30.07.2019р. підготовче засідання відкладено.

12.08.2019р. позивач надіслав до суду клопотання, яким уточнив вимоги та виклав їх в остаточній редакції:

1. Визнати недійсним протокол про проведення прилюдних торгів № 1 від 02.06.2016 року з реалізації металевої конструкції під ангар ліквідованого КСПП «Сушківка»;

2. Визнати недійсним біржовий договір №160001 купівлі-продажу безхазяйного майна, що перейшло у власність держави від 02.06.2016 року укладеного між Приватним підприємством «Обласний торговий дім «Черкасиагро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Енергія» на суму 323 664,00 грн.;

3. Стягнути з Сушківської сільської ради Уманського району (20353, Черкаська область, Уманський район, с. Сушківка, вул. Гагаріна, буд. 5, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Енергія» (57116, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, вул. Польова, 5, код ЄДРПОУ - 36384342)

грошові кошти в сумі 261 628, 40 грн.;

4. Стягнути з Приватного підприємства «Обласний торговий дім «Черкасиагро» (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, оф. 314, код ЄДРПОУ - 36300147) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Енергія» (57116, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, вул. Польова, 5, код ЄДРПОУ - 36384342) грошові кошти в сумі 62 035,60 грн.;

5. Судові витрати покласти на відповідачів пропорційно задоволених вимог.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 13.08.2019р. закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Відповідачі (ДПІ та рада) та треті особи, належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, участь своїх представників у судове засідання не забезпечили.

До початку судового засідання Уманське УДКС України Черкаської області надіслало до суду клопотання від 21.08.2019р. №06-18/699 про розгляд справи без участі представника управління.

До початку судового засідання представник позивача надіслав до суду листа з доказами направлення примірника позовної заяви співвідповідачу Сушківській сільській раді.

До початку судового засідання від голови Спілки співвласників майнових паїв «Надія» до суду надійшла заява від 17.09.2019р., в якій вказано, що їздити в судові засідання до м. Черкаси за свої власні кошти не має змоги, просить суд розглядати справу в режимі відеоконференції та зобов`язується з`явитись до Уманського міськрайонного суду для участі в судовому засіданні. В разі позитивного розгляду заяви просить повідомити його по мобільному телефону.

Суд не вважає за необхідне здійснювати розгляд господарської справи в режимі відеоконференції у зв`язку з необхідністю безпосереднього ознайомлення суду з оригіналами документів та неможливістю суду переконатися в оригінальності доказів у справі, а тому заява голови Спілки співвласників майнових паїв «Надія» про участь представника Спілки у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволенню не підлягає.

Відповідач Сушківська сільська рада відзиву на позов не надав, вимоги не заперечив.

У судовому засіданні:

Представник позивача вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Вказав на продаж через товарну біржу майна, яке не належало продавцеві. Рішення сільської ради про визнання майна безхазяйним скасовано рішенням Уманського міськрайонного суду від 17.06.2015р. у цивільній справі №705/1805/15ц. Рішення суду набрало законної сили та залишено без змін рішенням Верховного суду.

Представник відповідача (біржа) вимоги заперечив та вказав, що ним виконані всі умови договору з ДПІ про організацію торгів. Договір про реалізацію безхазяйного майна від 10.02.2016р. №1/16 (а.с. 31-32 т.1) не визнавався недійсним. Просить в позові відмовити повністю.

Інших доказів та документів сторонами не надано.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

02.06.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Енергія» (Покупцем Позивач по справі), в особі директора Лебединської Аліси Євгенівни, що діє на підставі Статуту, та приватним підприємством «Обласний торговий дім «Черкасиагро» (Подавцем Відповідач 1), в особі брокера ОСОБА_1 , що діє на підставі доручення від 01.01.2016р. та акту опису, оцінки та передачі майна на реалізацію №1/23-05-25-030 від 11.05.2016р., було укладено Біржовий договір №160001 купівлі-продажу безхазяйного майна, що передано у власність держави (далі Договір, а.с. 12-14 т.1), за умовами якого Продавець продав і зобов`язується передати у власність Покупцеві майно - металеву конструкцію під ангар ліквідованого КСПП «Сушківка», яка розташована на земельній ділянці під господарськими дворами за межами села Заячківка Уманського району Черкаської області (далі майно).

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що вартість придбаного майна складає 323664,00 грн. відповідно до протоколу біржових торгів №1 від 02 червня 2016 року.

Відповідно до пункту 4.1. Договору Покупець зобов`язується сплатити за придбане майно 323664,00 грн. (з ПДВ) шляхом перерахування грошових коштів на користь Універсального розрахункового центру Товарної біржі АПК ЦО України. Біржа самостійно перераховує на рахунок Продавця суму вартості продажу майна не пізніше наступного дня після отримання від Покупця коштів за придбане майно.

Відповідно до платіжного доручення №131 від 02.06.2016р. (а.с. 16 т.1) Покупець сплатив вартість придбаного майна в сумі 323664,00 грн. та відповідно до платіжного доручення №130 від 02.06.2016р. (а.с. 15 т.1) сплатив 60336,00 грн. винагороду біржі за проведення біржових торгів та оплату за членство позивача на біржі.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що право власності на майно переходить до Покупця після повної оплати ціни продажу, яка вказана в п. 1.3 цього договору, та сторони зобов`язуються впродовж 3-х робочих днів після сплати провести передачу майна.

02.06.2016р. між Відповідачем 1 та Позивачем складено акт приймання-передачі майна, реалізованого на біржових торгах (а.с. 17 т.1).

Позивач зазначає, що під час спроби демонтажу вищезазначеної металевої конструкції представниками Позивача, невідомі особи, що представилися місцевими мешканцями, чинили фізичний спротив, висловлюючи погрози, мотивуючи тим, що майно належить громаді села Заячківка.

16.06.2016р. Позивач звернувся з листом №2016/06-16 до Уманського відділення поліції ГУНП в Черкаській області з проханням забезпечити охорону громадського порядку при розбиранні придбаної металевої конструкції (а.с. 18-19 т.1).

Як стверджує Позивач, до теперішнього часу придбана металева конструкція не вивезена з села Заячківка та Позивач не має можливості реалізувати своє право власності, надане законодавством України.

Згідно листа Уманської місцевої прокуратури від 03.08.2016р. вих. №25-7431/вих16 в провадженні Уманського РВП УВП ГУНВП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000002, яке внесено до ЄРДР 24.04.2016р. за фактом привласнення чи розтрати чужого майна. Вказана металева конструкція є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні (а.с. 20 т. 1).

23.09.2016р. Позивач дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень про існування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.08.2016р. у справі №711/6591/16-к, де встановлено наступне:

- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України порушено провадження за фактом зловживання владою службовими особами Уманської ОДПІ та ГУ Міндоходів у Черкаській області, які в порушення вимог законодавства, використовуючи владу всупереч інтересам служби, у червні 2016 року незаконно реалізували металеву конструкцію, що знаходиться на земельній ділянці під господарськими дворами за межами с. Зячківка Уманського району в адміністративних межах Сушківської сільської ради, чим завдали збитки власникам майнових паїв колишнього КСПП «Сушківка» на суму 323664 грн.;

- 14 липня 2016р. відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000000148;

- в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 11.03.201р. рішенням Сушківської сільської ради №36-3VІ визнано безхазяйним майном металеву конструкцію ангару, що знаходиться на земельній ділянці за межами с. Заячківка Уманського району в адміністративних межах сільської ради, та прийнято її на позабалансовий рахунок з подальшою передачею до Уманської ОДПІ для реалізації;

- до Уманської ОДПІ 10.04.2013р. надійшов лист від Сушківської сільської ради (вих.№82/02-19 від 11.03.2013р.) з копією зазначеного рішення ради та з проханням вжити заходів щодо реалізації вказаного майна;

- між Уманською ОДПІ та третьою особою укладено договір №47 збереження майна, згідно якого металеву конструкцію передано на відповідальне зберігання останнього;

- Уманським міськрайонним судом 17.06.2015р. прийнято рішення у цивільній справі №705/1805/15ц, згідно якого скасовано рішення Сушківської сільської ради про прийняття на його позабалансовий рахунок спірного безхазяйного майна (металевої конструкції ангару);

- незважаючи на рішення суду, начальником Уманської ОДПІ Сліпченком В.В. 10.12.2015р. прийнято рішення №3/23-05-25-030 про реалізацію безхазяйного майна, що перейшло у власність місцевої громади та 22.12.2015р. прийнято рішення передати металеву конструкцію ангару в с. Заячківка Уманського району на реалізацію підприємству ПП «Обласний торговий дім «Черкасиагро». - на засіданні конкурсної комісії ГУ ДФС у Черкаській області по відбору суб`єктів господарювання, які будуть проводити продаж безхазяйного та іншого належного державі майна, 22.12.2015р. прийнято рішення передати спірну металеву конструкцію ангару в с. Заячківка Уманського району на реалізацію підприємству ПП «Обласний торговий дім «Черкасиагро». Спірну металеву конструкцію ангару Уманською ОДПІ 11.05.2016р. передано представнику ПП «Обласний торговий дім «Черкасиагро» для реалізації.

- ПП «Обласний торговий дім «Черкасиагро» 02.06.2016р. на Товарній біржі АПК ЦО України зазначену металеву конструкцію було продано ТОВ «АГРО-ЕНЕРГІЯ» за 323664 грн. Сплачені покупцем кошти за майно надійшли у бюджет Сушківської сільської ради.

Враховуючи викладене, Позивач вважає, що існують підстави для визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів №1 від 02.06.2016р. з реалізації безхазяйного рухомого майна - Металевої конструкції ангару, біржового договору від 02.06.2016р. №160001 купівлі-продажу безхазяйного майна, що перейшло у власність держави майна.

Позивач стверджує, що Сушківська сільська рада не має доказів того, що саме власник відмовився на користь держави від права власності на спірне майно або вчинив будь-які дії, які б свідчили про це.

Незважаючи на це Сушківська сільська рада не повідомила Уманську ОДПІ про те, що Уманським міськрайонним судом 17.06.2015р. прийнято рішення у цивільній справі №705/1805/15ц, про скасування рішення Сушківської сільської ради про прийняття на його позабалансовий рахунок спірного безхазяйного майна (металевої конструкції ангару), чим допустив незаконне відчуження чужого майна на користь позивача, а останній не може реалізувати своє право на індивідуально визначене майно як його набувач.

Сільська рада доводи та заперечення учасників не спростувала.

Відповідач (біржа) позов заперечив та просив відмовити в його задоволенні.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши доводи та пояснення представників позивача та відповідача (ТД), господарський суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (ст. 650 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України).

З урахуванням викладеного, процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно до переможця прилюдних торгів. Складання за наслідками проведення прилюдних торгів відповідного акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватися недійсним відповідно до приписів ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України за рішенням суду.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання сторонами вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, тому підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного суду України від 24.10.2012р. у справі № 6-116цс12).

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; а саме:

зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;

особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Дійсність правочину - це визнання за ним властивостей юридичного факту, що породжує правовий наслідок, до якого прагнули суб`єкти правочину при його вчиненні. Таке можливе лише у випадку, коли правочин відповідає сукупності вимог, визначених законом, які йменуються умовами дійсності правочинів.

Пунктом 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» №11 від 29.05.2013р. передбачено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статей 215, 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Відповідно до положень п. 2.5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» №11 від 29.05.2013р. необхідно з урахуванням приписів ст. 215 Цивільного кодексу України та ст. 207 Господарського кодексу України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлено законом (наприклад, ч. 1 ст. 220, ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 207 Господарського кодексу України), і оспорювані, які можуть бути визнано недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора.

Статтею 335 Цивільного кодексу України встановлено, що безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків встановлених статтями 336, 338, 341, 343 цього кодексу.

Порядок набуття права власності на рухому річ, від якої власник відмовився, регулюється статтею 336 Цивільного кодексу України за правилами якої особа, що заволоділа рухомою річчю, від якої власник відмовився, набуває право власності на цю річ з моменту заволодіння нею.

Приписами статті 347 Цивільного кодексу України визначено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Окрім цього, частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не інакше.

Головна умова визнання недійними прилюдних торгів, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Наслідком порушення Сушківською сільською радою ч. 1 ст. 203 ЦК України є незаконний продаж позивачу металевої конструкції ангару за ціною 323664,00 грн. без наявного права відчуження майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була членом КСП Сушківка, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧЕ-ХV №238928 від 12 березня 2002 року. При реорганізації КСП Сушківка відділено дільницю с. Заячківка і актом від 12 вересня 2000 року проведений розподіл майна КСП, згідно з яким на вказану дільницю передано майно пайового та резервного фонду на суму 401 424,51 грн. Згідно з актом приймання-передачі майна від 22 грудня 2002 року ДН ДАК Хліб України Уманський елеватор передано на зберігання завідуючому дільницею с. Заячківки, директору ПСП «Такт» Мельнику О.І., все майно, зокрема, під №72 зазначено і металобрухт (металоконструкції).

У 2006 році у с. Заячківка Уманського району створена ССМП Надія, метою діяльності якої є задоволення і захист законних економічних інтересів, пов`язаних із розпорядженням спільним пайовим майном, отриманим у результаті реорганізації КСП Сушківка, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію об`єднання громадян, виданим Сушківською сільською радою 04 листопада 2006 року. Зборами власників та представників власників майнових паїв с. Заячківка від 29 травня 2010 року, результат яких оформлено протоколом №3, вирішено поставити на баланс спілки об`єкт незавершеного будівництва критого току та в подальшому розділити об`єкт між співвласниками майнових паїв пропорційно до їхньої частки.

Зборами власників та представників власників майнових паїв від 13 серпня 2011 року, оформленими протоколом №5, вирішено для запобігання розкраданню продати металеві конструкції незавершеного будівництвом критого току в с. Заячківка та отримані кошти розділити між власниками майнових паїв у відсотковому відношенні до розміру майнового паю.

Цього ж дня рішенням Сушківської сільської ради №36-3/VI вирішено прийняти на позабалансовий рахунок Сушківської сільської ради безхазяйне майно (металеву конструкцію ангару), яка розташована на земельній ділянці під господарськими дворами за межами с. Заячківка в адміністративних межах Сушківської сільської ради, та звернутися з клопотанням в Уманську об`єднану податкову інспекцію щодо реалізації цього об`єкта.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Верховного Суду від 10.10.2018р. у справі №705/1805/15-ц рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2015р. та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 07.06.2017р. залишено без змін.

Судами встановлено, що Сушківська сільська рада своїм рішенням розпорядилася металевими конструкціями незавершеного будівництва критого току в с. Заячківка, які на підставі протоколу від 29.05.2010р. №3 належать ССМП «Надія», яке створене з метою захисту прав колишніх членів КСП «Сушківка», тобто сільська рада розпорядилася рухомим майном, яке їй не належить.

Судами також встановлено, що сільською радою при винесені оспорюваного рішення порушено визначений законом порядок набуття права власності органом місцевого самоврядування на безхазяйне нерухоме майно та одночасно вирішено питання про реалізацію майна, яке сільська рада набула не у встановлений законом порядок. При цьому рішення зборів ССМП, яким спірне майно незавершеного будівництва критого току передано на баланс спілки «Надія», ніким не оспорене та є чинним, що свідчить про наявність у спірного рухомого майна власника на момент прийняття рішення сільською радою. Також суд вказав на те, що в рішенні зборів ССМП від 29.05.2010р., що оформлене протоколом №3, зазначене майно відображене як незавершене будівництво критого току, тобто як нерухоме майно. Крім того, самі по собі металеві конструкції ангару (про які вказано в оспореному рішенні сільської ради) до завершення будівництва, що має місце в цьому випадку, є його складовим елементом.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, повторно не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п.2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. №18 не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус.

Таким чином, у даній справі не підлягають доказуванню обставини, що встановлені постановою Верховного Суду від 10.10.2018р. у справі №705/1805/15-ц. Суд також не надає оцінки суті відносин сторін, що встановлені в даних судових рішеннях.

Приписи ст. 13 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Суд вважає доведеним порушення прав позивача, а тому позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» nо.23465/03 від 08.03.2012р.);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін: (рішення «Серявін проти України» nо. 4909/04 від 10.02.2010р., рішення «Трофімчук проти України» nо. 4241/03 від 28.10.2010р.);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» nо. 4994/04 від 09.09.2011р.).

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідачів повністю та стягнути на користь Позивача 7 613,00 грн. судового збору пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним протокол про проведення прилюдних торгів №1 від 02.06.2016 року з реалізації металевої конструкції під ангар ліквідованого КСПП «Сушківка».

Визнати недійсним біржовий договір №160001 купівлі-продажу безхазяйного майна, що перейшло у власність держави від 02.06.2016 року, що укладений між Приватним підприємством «Обласний торговий дім «Черкасиагро», м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, оф. 314, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Енергія», Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, вул. Польова, 5, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на суму 323664,00 грн.

Стягнути з Сушківської сільської ради Уманського району, Черкаська область, Уманський район, с. Сушківка, вул. Гагаріна, буд. 5, , номер рахунку в банку невідомий

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Енергія», Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, вул. Польова, 5, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

261628,40 грн. боргу та 6233 грн. судового збору.

Стягнути з Приватного підприємства «Обласний торговий дім «Черкасиагро», м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, оф. 314, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Енергія», Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, вул. Польова, 5, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий,

62035,60 грн. боргу та 1 380 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення або через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 30.09.2019р.

Суддя Г.М. Скиба