ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.10.19 Справа № 917/1133/18

м. Полтава

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С., розглянувши

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", вул. Будька, 47, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300

на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хорішка Олександра Олександровича, вул. Дегтярівська, 25А, корп. 1, оф. 2, м. Київ, 04119

при примусовому виконанні наказу Господарського суду Полтавської області від 12.03.2019 по справі № 917/1133/18

за позовом Приватного підприємства "Буринське", вул. Польова, 16, с. Успенка, Буринський район, Сумська область, 41732; адреса для листування: вул. Заводська, 4, смт. Степанівка, Сумський район, Сумська область, 42305

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", вул. Будька, 47, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300

про стягнення грошових коштів,

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники учасників справи:

від стягувача: Кулик В.В. (свідоцтво ПТ № 2891 від 09.07.19, довіреність від 22.07.19);

від скаржника (боржника): Борсук В.В. (свідоцтво ПТ № 2309 від 02.10.18, довіреність від 01.11.18);

приватний виконавець: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.09.2019 до Господарського суду Полтавської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (далі - скаржник/ відповідач/ боржник) на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хорішка Олександра Олександровича (далі - приватний виконавець) при примусовому виконанні наказу Господарського суду Полтавської області від 12.03.2019 по справі № 917/1133/18 (вх. № 42).

У вказаній скарзі скаржник просить суд визнати дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 59727821 та вчинення інших примусових виконавчих дій в межах зазначеного виконавчого провадження неправомірними, а також про зобов`язання приватного виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59727821 від 06.08.2019 та постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 06.08.2019.

Ухвалою від 09.09.2019 розгляд скарги призначено на 17.09.2019.

Ухвалою від 17.09.2019 у зв`язку із відсутністю доказів повідомлення скаржнику та приватному виконавцю про дату, час та місце судового розгляду скарги та невиконанням приватним виконавцем вимог ухвали суду від 09.09.2019, суд відклав розгляд скарги на 02.10.2019.

В судове засідання 02.10.2019 приватний виконавець не з`явився.

Неявка стягувача, боржника чи приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Приватний виконавець належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, неявка в судове засідання приватного виконавця не перешкоджає розгляду скарги.

Стягувач у письмових поясненнях по суті скарги проти скарги заперечує.

Приватний виконавець у своїх поясненнях вважає скаргу безпідставною та необґрунтованою, поданою з порушенням строку на її подання та просить суд повернути її без розгляду.

В судовому засіданні 02.10.2019 представник скаржника наполягає на задоволенні скарги, представник стягувача проти скарги заперечує.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши представників скаржника та стягувача, суд

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Полтавської області у справі № 917/1133/18 було прийнято рішення від 05.02.2019 про стягнення з ТОВ "Гадячсир" на користь ПП "Буринське" 614397,23 грн. основного боргу та 9215,96 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Полтавської області видано відповідний наказ від 12.03.2019.

На даний час рішення суду боржником не виконано.

Представник стягувача звернувся до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича з заявою вих. № 05/08-19/2 від 05.08.2019 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Полтавської області у справі № 917/1133/18.

В заяві про відкриття виконавчого провадження представник стягувача зазначив про відомі йому рахунки боржника, відкриті у банківських установах у м. Києві - ПАТ "Укрсоцбанк", АТ "ОТП Банк" та ПАТ "Креді Агріколь Банк".

06.08.2019 Приватним виконавцем Хорішком Олександром Олександровичем винесено:

- постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59727821 від 06.08.2019 про стягнення з ТОВ "Гадячсир" на користь ПП "Буринське" 614397,23 грн. основного боргу та 9215,96 грн. судового збору;

- постанову про стягнення з ТОВ "Гадячсир" основної винагороди ВП № 59727821.

Копії вказаних постанов направлено приватним виконавцем боржнику 07.08.2019, що підтверджується наявними у справі копіями накладної Укрпошти та опису вкладення у цінний лист.

Боржник не погодився з діями приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та вчинення інших виконавчих дій та звернувся до суду зі скаргою у цій справі.

Скаржник у скарзі зазначає, що про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем Хорішком О.О. йому стало відомо з пошуку в автоматизованій системі виконавчих проваджень в мережі Інтернет 21.08.2019. На наступний день 22.08.2019 представник ТОВ "Гадячсир" звернувся до приватного виконавця Хорішка О.О. з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 59727821 (копія заяви на ознайомлення додана до скарги).

Приватний виконавець у письмових поясненнях зазначає, що скарга на його дії була подана боржником з порушенням строку для її подання, оскільки боржник мав можливість та повинен був дізнатися про можливе порушення своїх прав раніше 21.08.2019.

Згідно наданої приватним виконавцем копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, боржник отримав надіслані йому копії постанов про відкриття виконавчого провадження та про стягнення основної винагороди лише 10.09.2019.

Отже, дана скарга подана до суду в установлений строк.

Скаржник у скарзі посилається на те, що він знаходиться у м. Гадяч, виконавче провадження відкрито не за місцезнаходженням боржника, у боржника відсутнє майно на території міста Києва, а на банківських рахунках відсутні кошти, тому на думку скаржника у приватного виконавця не було правових підстав для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій.

Крім цього, скаржник звертає увагу на те, що 17.07.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. винесено постанову про арешт коштів боржника (ВП № 56311245), якою накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках боржника.

Стягувач та приватний виконавець не погоджуються із аргументами скаржника, посилаючись на правомірність дій приватного виконавця.

При розгляді скарги суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України") сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Питання, що виникають на стадії виконання рішень, винесених господарським судом, вирішуються в порядку, передбаченому нормами ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження" (далі - ЗУ "Про виконавче провадження). Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є Закон України "Про виконавче провадження", яким врегульовані питання щодо порядку, умов та підстав здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень.

Також основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус регламентуються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Частиною 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. Пунктом 2 ч. 2 цієї статті Закону у повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до ст. 25 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Враховуючи викладене, право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Визначення місця вчинення приватним виконавцем виконавчих дій у вже відкритому виконавчому провадженні здійснюється відповідно до загальних норм, якими визначаються вимоги щодо місця вчинення відповідної виконавчої дії - без обмеження дій приватного виконавця виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність (ч. 6 ст. 25 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та абз. 2 ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Боржник оскаржує дії приватного виконавця на підставі порушення виконавцем вимог щодо територіальної компетенції з відкриття ним виконавчого провадження та вчинення у межах цього виконавчого провадження виконавчих дій.

Судом встановлено, що приватний виконавець Хорішко О.О. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру приватних виконавців України.

Скаржник стверджує, що ТОВ «Гадячсир» зареєстроване в місті Гадяч, Полтавської області, діяльності на території міста Києва не здійснює, будь-якого майна на території міста Києва не має (довідка про відсутність майна та копія виписки з ЄДРПОУ додані до скарги).

На думку скаржника, неперевірена приватним виконавцем інформація про наявність у ТОВ «Гадячсир» банківських рахунків, відкритих в банківських установах, головні офіси яких розташовані у м. Києві, не є законною підставою для відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження у відношенні ТОВ «Гадячсир».

На вказане заперечення скаржника суд зазначає, що ч. 3.1 ст. 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі - ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні") передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Відкинути цю юридичну фікцію, у цій справі означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій і зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також у ЗУ "Про виконавче провадження", у якому йдеться про "кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках".

Судом встановлено, що згідно листа АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" від 06.09.2019 № 12829/2/2309-БТ адресованого приватному виконавцю Хорішку О.О., на одному з рахунків боржника, станом на 06.09.2019 рахувався залишок коштів у сумі 135,00 грн.

Частиною 4 ст. 24 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" зареєстровано у м. Києві.

У зв`язку із викладеним та враховуючи, що рахунки боржника, відкриті в банківських установах, які знаходяться на території міста Києва, а подальші дії приватного виконавця у межах вже відкритого виконавчого провадження не обмежуються виконавчим округом цього виконавця, суд зазначає, що дії приватного виконавця Хорішка О.О., який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, з відкриття виконавчого провадження ВП № 59727821 шляхом винесення постанови від 06.08.2019 та подальші виконавчі дії, оформлені постановою ВП № 59727821 про стягнення основної винагороди від 06.08.2019 не суперечать наведеним нормам законодавства, а тому суд відхиляє доводи скаржника.

Щодо зауваження скаржника про те, що на рахунки боржника ще 17.07.2018 накладено арешт державним виконавцем, суд зазначає, що вказана обставина не перешкоджає відкриттю виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу, у якому наявне майно боржника (відкрито банківські рахунки).

Відповідну правову позицію щодо віднесення місця виконання виконавчого документу до відповідного виконавчого округу приватного виконавця, виходячи з місця знаходження установи банку, у якій є поточні рахунки боржника, висловив Верховний Суд при розгляді подібної справи № 905/3542/15 у постанові від 10.09.2018. При цьому, Верховний Суд не констатував необхідності дослідження факту наявності чи відсутності коштів боржника на вказаних рахунках.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" №. 15729/07, від 05.07.2012 Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також ЄСПЛ зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на наведене, вбачається що наявність рахунків боржника відкритих у банківських установах міста Києва є підставою для прийняття виконавчих документів до виконання відповідно до ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене, оскаржувані дії приватного виконавця були вчинені у відповідності до діючого законодавства. Тому відсутні підстави для зобов`язання приватного виконавця скасувати оспорювані постанови від 06.08.2019.

Отже, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 234, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хорішка Олександра Олександровича при примусовому виконанні наказу Господарського суду Полтавської області від 12.03.2019 по справі № 917/1133/18 відмовити повністю.

2. Копію ухвали направити сторонам та Приватному виконавцю Хорішку Олександру Олександровичу.

Повний текст ухвали складено 03.10.2019.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (ч.5 ст.231, ст.ст.235,255 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук