СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2019 р. Справа № 922/1908/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д.,

без повідомлення учасників справи,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро, (вх.№2563 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 22.07.2019, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Аріт К.В., час проголошення рішення - не зазначено, дата складання повного тексту рішення - 22.07.2019, у справі №922/1908/19

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Авангард", м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ Фірма "Авангард" про стягнення 53 400, 00грн штрафу за невірно зазначену у залізничній накладній адресу вантажоодержувача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.07.2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено з тих підстав, що накладна №43312669 була створена у Автоматизованій системі Клієнт УЗ та підписана за допомогою ЕЦП, при цьому, під час заповнення накладної в електронному вигляді при введенні залізничного коду одержувача автоматично відображається адреса. Позивач, у свою чергу, був обізнаний про зміну найменування адреси вантажоодержувача.

Судом першої інстанції було встановлено, що фактично адреса вантажоодержувача не змінювалася, а згідно з розпорядженням Київського міського голови вулиця Якіра була перейменована на вулицю Деревлянську. Зазначене не вплинуло на курсування залізничного потяга та місце розвантаження вантажу, оскільки відправлення здійснювалося до міста Кам'янського (у минулому Дніпродзержинськ), а не за юридичною адресою ПрАТ "Керамет" у місті Києві.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що зміна назв міста та вулиць призводить до зміни місцезнаходження юридичної особи; станція відправлення Харків-Сортувальний не знала про те, що адреса, внесена відповідачем у накладну, є невірною. Вважає, що законодавством не передбачено обов'язку залізниці при прийманні накладної до перевезення перевіряти її на предмет вірності зазначення адреси одержувача.

Крім того, апелянт посилається на те, що відзив на позовну заяву отримав вже після ухвалення судом оскаржуваного рішення.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за таких підстав, відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.07.2019 у справі №922/1908/19 та постановлено здійснити її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи; встановлено позивачу строк до 09.09.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання відповідачу; встановлено учасникам справи строк до 09.09.2019 для подання заяв і клопотань.

Згідно матеріалів справи, ухвала суду про відкриття апеляційного провадження була отримана апелянтом у справі, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.98-99).

Поштовий конверт, надісланий на адресу відповідача, 22.09.2019 повернувся до суду із зазначенням причини невручення "за закінченням терміну зберігання".

Однак, ще 09.09.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Авангард" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8524), просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у повному обсязі, а рішення Господарського суду Харківської області від 22.07.2019 у справі №922/1908/19 залишити без змін.

Як зазначає відповідач, фактичне місце знаходження вантажоотримувача - ТОВ "Керамет не змінювалося; відповідач повідомляв станцію ж/д обслуговування про перейменування вулиці, а за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Придніпровська і Південна залізниця є підрозділами однієї юридичної особи - АТ "Укрзалізниця". Відповідач також посилається на постанову Київського апеляційного господарського суду у справі №910/22336/17, із якої вбачається, що залізниця була обізнана про перейменування вулиці у місті Києві з Якіра на Деревлянську.

Відповідно до частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

В силу статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, а також викладені у відзиві заперечення відповідача щодо апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 23.12.2018 TOB Фірма "Авангард" було направлено вагон №60346871 зі станції Харків-Сортувальний Південної залізниці на станцію Правда Придніпровської залізниці (м. Кам'янське, у минулому - Дніпродзержинськ), код 451701; вантажоодержувач ПрАТ "Керамет", код 4868.

Відправлення було оформлено шляхом складання електронного перевізного документу (накладної №43312669).

На вищевказане відправлення вагону, відправник надав станції навантаження Харків - Сортувальний Південної залізниці заповнену накладну, в якій представником відправника в графі 4 "Одержувач" було вказано: ПрАТ "Керамет", адреса одержувача: 04119, м. Київ, вул. Якіра, 8.

Накладна №43312669 створена в Автоматизованій системі Клієнт Укрзалізниці та підписана за допомогою ЕЦП. При цьому, під час заповнення накладної в електронному вигляді при введенні залізничного коду одержувача автоматично відображається його адреса.

Однак, позивач, вважаючи зазначення відправником адреси одержувача вантажу неправильним, склав акт загальної форми №1346 від 28.12.2018, в якому визначив, що невірно вказана адреса отримувача; фактично на станції відсутній отримувач з адресою 04119, м. Київ, вул. Якіра, 8, а вагон затримано до з'ясування обставин.

28.12.2018 року по прибутті вагонної відправки №43312669 на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці було відправлено телеграму №НР 60 про невірно зазначену адресу в накладній.

30.12.2018 року зі станції Харків-Сортувальний Південної залізниці отримано відповідачем повідомлення про те, що вагон №60346871 затримано на станції Правда Придніпровської залізниці через неправильно вказану адресу вантажоодержувача.

Листом від 30.12.2018 №13012/08К TOB Фірма "Аванград" було визначено вважати вірним адресу отримувача: 04119, м. Київ, вул. Деревлянська, 8. Зазначені відомості були направлені станцією Харків-Сортувальний телеграмою №НР 923 на станцію Правда.

30.12.2018 зі станції відправлення Харків-Сортувальний на станцію призначення Правда надійшла телеграма-відповідь №НР 923: вважати вірною адресу одержувача 04119, м. Київ, вул. Деревлянська, 8.

На підставі телеграми-відповіді №НР 923 від 30.12.2018 на станції призначення Правда Придніпровської залізниці у накладній №43312669 зроблено виправлення адреси одержувача: з 04119, м. Київ, Якіра, 8 на 04119, м. Київ, вул. Деревлянська, 8.

Поряд з цим, як встановлено місцевим господарським судом, згідно з Розпорядженням Київського міського голови №125/1 від 19.02.2016 "Про перейменування бульвару, вулиць, площі та провулків у місті Києві", зокрема вулицю Якіра у Шевченківському районі міста Києва перейменовано на вулицю Деревлянська (додаток №1 до розпорядження № 125/1 від 19.02.2016).

Тобто, фактично адреса не змінювалась, а була лише перейменована вулиця.

Місцевим господарським судом встановлено, що позивач, у свою чергу, був обізнаний про зміну найменування вулиці вантажоодержувача, що підтверджується наданим до позову листом ПрАТ "Керамет", який надавався до Дніпропетровської дирекції залізничних перевезень ДП "Придніпровська залізниця" та копією Виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зі зміною відповідних даних в адресі.

Проте, станом навіть на час розгляду справи в суді першої інстанції в Автоматизованій системі АТ "Українська залізниця" міститься адреса зі старою назвою вулиці.

На підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній адресу одержувача позивачем нарахований штраф у сумі 53 400, 00грн із розрахунку 10 680, 00грн (тариф) х 5.

Апеляційним господарським судом встановлено, що на виконання пункту 29 частини 1 статті 85 Конституції України, пункту 8 статті 7 Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", було прийнято Розпорядження Київського міського голови №125/1 від 19.02.2016 "Про перейменування бульвару, вулиць, площі та провулків у місті Києві".

На підставі вищезазначеного Розпорядження було перейменовано вулицю Якіра у Шевченківському районі міста Києва на вулицю Деревлянська (додаток №1 до розпорядження № 125/1 від 19.02.2016).

Таким чином, колегією суддів встановлено, що на момент формування накладної №43312669 адресою ПрАТ "Керамет" була зазначена вулиця Якіра, 8, м. Київ, 04119. Разом з тим, фактично місцезнаходження ПрАТ "Керамет" не змінювалось, а відбулося лише перейменування вулиці з Якіра на вулицю Деревлянська; судова колегія розцінює це як загальновідомий факт, оскільки перейменування вулиці відбулося згідно з Розпорядженням Київського міського голови №125/1 від 19.02.2016 "Про перейменування бульвару, вулиць, площі та провулків у місті Києві" на виконання вимог закону.

Крім того, згідно накладної, станцію та залізницю призначення вказано Правда Придніпровська, на яку і був доставлений вантаж, саме по собі зазначення попереднього найменування вулиці юридичної адреси одержувача ніяким чином не вплинуло на курсування залізничного потяга та місце розвантаження вантажу, оскільки відправлення здійснювалося на станцію призначення, а не за адресою ПрАТ "Керамет" у місті Києві.

Поряд з цим, у накладній були вірно вказані поштовий індекс, місто, номер будинку, залізничний код та код ЄДРПОУ одержувача. Відтак, позивач, проявивши розумну обізнаність, будучи повідомленими про перейменування вулиці адреси вантажоодержувача, мав можливість його ідентифікувати.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (стаття 909 Цивільного кодексу України).

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно з пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р №644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Наведене кореспондується з положеннями стаття 122 Статуту залізниць України.

Положеннями статті 118 Статуту визначено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У спірних правовідносинах позивач посилається на невірне зазначення адреси одержувача, що вважає підставою для нарахування штрафу у розмірі п'яти провізних плат.

Однак, в даному спорі колегія суддів не вбачає невірного зазначення адреси, оскільки очевидно, що ознакою невірної адреси є виникнення ризику відправлення вантажу на іншу адресу, аніж потрібна відправнику, або неможливість здійснення залізничного перевезення в силу помилок в адресі.

Кожна з перерахованих ознак у даному спорі відсутня.

Оцінюючи факт зазначення відправником у накладній адреси, яка існувала до перейменування вулиці в адресі вантажоотримувача, колегія суддів відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України, керується принципами розумності і добросовісності , і зазначає, що в силу наведених принципів не можна в контексті статей 122, 118 Статуту залізниць України вважати невірною адресу, яка зазначена відповідно даних, які існували до перейменування вулиці.

Перейменування вулиці Якіра на вулицю Деревлянська є загальновідомим фактом, оскільки було здійснено на виконання законодавства. Фактично місцезнаходження вантажоодержувача не змінилось.

Також колегія суддів зазначає, що позивач був обізнаний про перейменування вулиці вантажоодержувача, що підтверджується наданим до позову листом ПрАТ "Керамет", який надавався до Дніпропетровської дирекції залізничних перевезень ДП "Придніпровська залізниця", а також постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2019 у справі №910/22336/17.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, АТ "Українська залізниця" є юридичною особою, до структури якої входять Придніпровська і Південна залізниця, і саме по собі невчинення позивачем дій щодо повідомлення структурних підрозділів про відомості, які надходять від осіб, що користуються послугами АТ "Українська залізниця" не може вважатися обґрунтованим доводом щодо необізнаності станції Харків-Сортувальний про зміну найменування вулиці адреси вантажоотримувача.

Тому зазначення даних до перейменування вулиці в адресі вантажоотримувача не створює ризиків направлення вантажу не за призначенням, не перешкоджає виконанню зобов'язання з перевезення, що й підтверджено обставинами даного спору: вантаж був доставлений належним чином і своєчасно.

Крім того, колегія суддів враховує той факт, що залізничне перевезення, на відміну від поштової доставки, здійснюється не до поштової адреси вантажоотримувача, а до залізничної станції призначення, назва якої залишилась незмінною, що виключає існування будь-яких перешкод для здійснення залізничного перевезення.

Напроти, саме формальний підхід позивача до тлумачення терміну "помилка в адресі вантажоотримувача" призвів до створення перешкод у цивільному обороті.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Міністерством інфраструктури України.

Згідно з пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (далі - Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)).

Пунктом 1.2 Правил визначено, що накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату A4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Як встановлено місцевим господарським судом, накладна була створена відповідачем із застосуванням автоматизованої системи залізничного транспорту України та підписана за допомогою ЕЦП; при введенні залізничного коду одержувача адреса відображається автоматично.

Згідно залізничної накладної, відповідачем вказано основний ідентифікатор вантажоодержувача - 4-ри значний код. Поряд з цим, у накладній були вірно вказані поштовий індекс, місто, номер будинку та код ЄДРПОУ одержувача.

З аналізу вищеописаних правових норм та матеріалів даної справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні заявлених позивачем позовних вимог про стягнення штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у розмірі 53 400, 00грн, оскільки матеріали справи не підтверджують доводи позивача про зміну місцезнаходження вантажоодержувача, а формальне посилання позивача на складений акт загальної форми, яким зафіксовано зазначення неправильної адреси вантажоодержувача, без з`ясування дійсних обставин, не є належним і достатнім обґрунтуванням заявлених позовних вимог.

Щодо доводів апелянта, що він не мав можливості скористатися своїм правом на подання відповіді на відзив, оскільки отримав відзив на позовну заяву вже після ухвалення рішення, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.06.2019 про відкриття провадження у справі встановлено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву.

Згідно матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі, яка була надіслана відповідачу, повернулась до Господарського суду Харківської області 03.07.2019 з відміткою "за закінченням терміну зберігання", відповідно, з цього часу розпочався відлік встановленого судом строку на подання відзиву.

17.07.2019 відповідач подав відзив (вх.№17274) до суду та в цей же день направив копію відзиву на адресу АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (а.с.55), що підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовим відправленням від 17.07.2019, що свідчить про дотримання строків щодо подання відзиву на позовну заяву згідно зі статтею 165 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж, процесуальні порушення можуть стати підставою для скасування рішення суду першої інстанції лише у випадку неправильного вирішення справи. Проте ці доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків Господарського суду Харківської області.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 22.07.2019 у справі №922/1908/19 слід залишити без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 22.07.2019 у справі №922/1908/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Т.Д. Геза