СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. Справа № 922/584/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представників сторін:

апелянта ОСОБА_1 - не з'явився,

апелянта Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - Варламов Д.В. на підставі довіреності від 03.01.2019 №32-20-0.14.2-21/62-19,

позивача - Курило М.І. на підставі довіреності №1 від 16.01.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/1453 від 01.06.2018,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№2473Х/2) та апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вх.№2553Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2019, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Лавровою Л.С., час проголошення рішення - 09:55год., дата складання повного тексту рішення - 17.07.2019, у справі № 922/584/19

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Імені Ватутіна", с. Гетьманівка, Шевченківський район, Харківська обл.,

до Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Бичко Світлани Миколаївни, смт. Шевченкове, Харківська обл.,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, 1) ОСОБА_1, смт. Шевченкове, Харківська обл., 2) Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків,

про скасування рішення державного кадастрового реєстратора

ВСТАНОВИЛА:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Імені Ватутіна" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області гр. Бичко Світлани Миколаївни, про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки загальною площею 31, 4003га, кадастровий номер :01:001:0437, яка знаходиться на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області; судові витрати просить стягнути з відповідача на користь позивача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.07.2019 позовні вимоги задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Бичко Світлани Миколаївни про реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки загальною площею 31, 4003га, кадастровий номер :01:001:0437, яка знаходиться на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області; стягнуто з Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Бичко Світлани Миколаївни на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Імені Ватутіна" 1 921, 00грн судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що суду не надано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 є належним користувачем земельної ділянки державної власності або особою, якій надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що може бути підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у користування із земель державної власності. Зазначені обставини свідчать, що державна реєстрація земельної ділянки була проведена за заявою особи, яка не має права на звернення із відповідною заявою.

Натомість, позивач, будучи належним землекористувачем, не має можливості зареєструвати право оренди на спірну земельну ділянку.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати і закрити провадження у справі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позивачем було заявлено клопотання про залучення доказів без обґрунтування поважності пропуску строку їх надання та підтвердження їх надсилання сторонам; також вважає, що надані позивачем до суду копії документів належним чином не засвідчені. Як вказує апелянт, ним було подано клопотання про закриття провадження у справі, однак, суд розглянув це клопотання вже після проголошення ухвали про закриття підготовчого засідання та призначення справи по суті.

Апелянт також зазначає, що ним було подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення судом іншої справи між цими ж сторонами, однак, суд безпідставно відмовив у його задоволенні.

Крім того, апелянт посилається на те, що рішення державного реєстратора, яким встановлено право постійного користування за ОСОБА_1 на момент винесення судового рішення є дійсним та не оскаржується позивачем. На думку апелянта, державний реєстратор діяла у відповідності до вимог законодавства та в межах повноважень, і не мала підстав для відмови ОСОБА_1 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

Апелянт вважає, що права позивача не порушені, оскільки станом на 06.06.2017 він не присвоїв кадастровий номер земельній ділянці, яку орендує.

На думку апелянта, порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 Господарського процесуального кодексу України, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2019 у справі №922/584/19; встановлено учасникам справи строк до 05.09.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту; призначено справу до розгляду на 10.09.2019 об 11:30год.

05.09.2019 від позивача до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№8414), зазначає, що державний кадастровий реєстратор неправомірно вніс відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0437 загальною площею 31, 4003га з цільовим призначенням - для фермерського господарства; право постійного користування ОСОБА_1 земельною ділянкою було припинено ще у 2004 році з огляду на визнання недійсним державного акту про право постійного користування земельною ділянкою; як вказує позивач, земельної ділянки з площею 31, 4003га не існує, а земельна ділянка з таким кадастровим номером перебуває у законній оренді позивача.

Також зазначає, що реєстрація земельної ділянки була здійснена без згоди власника, а лише на підставі недійсного державного акту про право постійного користування земельною ділянкою і технічної документації із землеустрою. Позивач посилається на те, що даний спір законно і обґрунтовано було розглянуто судом у порядку господарського судочинства. За таких обставин, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду від 10.07.2019 - без змін.

Також, не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати і закрити провадження у справі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, державний реєстратор діяла у відповідності до вимог законодавства та в межах повноважень. Апелянт зазначає, що позивач просить скасувати рішення державного кадастрового реєстратора без зазначення належних реквізитів вказаного рішення та не надаючи належним чином його завірену копію.

На думку апелянта, позовна заява має повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2019 у справі №922/584/19; встановлено учасникам справи строк до 23.09.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту; призначено справу до розгляду на 01.10.2019 о 14:30год.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 10.09.2019 представник ОСОБА_1 оголосив доводи апеляційної скарги.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечував.

Представник третьої особи Головного управлінні Держгеокадастру у Харківській області підтримував вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1

Відповідач своїм правом на участь у судовому засіданні не скористалась, уповноважений представник в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідач була належним чином завчасно повідомлена про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 у даній справі, враховуючи, що ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2019 також відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2019 у справі №922/584/19 і призначено її до розгляду на 01.10.2019 о 14:30год., з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи оголошено про перерву у судовому засіданні до 14:30год. 01.10.2019 для розгляду апеляційних скарг у спільному провадженні.

11.09.2019 від державного реєстратора надійшло клопотання (вх.№8617) про неможливість бути присутньою у судовому засіданні 10.09.2019 об 11:30год.

17.09.2019 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Головного управлінні Держгеокадастру у Харківській області (вх.№8840), зазначає, що безпідставне внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0437 загальною площею 31, 4003га з цільовим призначенням - для фермерського господарства, порушує права позивача, оскільки перешкоджає вчиненню реєстраційних дій та унеможливлює користування спірною земельною ділянкою відповідно до належним чином укладеного і зареєстрованого договору оренди земельної ділянки площею 29, 9379га з кадастровим номером :01:001:0437.

Просить апеляційну скаргу Головного управлінні Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду від 10.07.2019 - без змін.

24.09.2019 від державного реєстратора надійшло клопотання (вх.№9054) про неможливість бути присутньою у судовому засіданні 01.10.2019 о 14:30год.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 01.10.2019 представник апелянта - Головного управлінні Держгеокадастру у Харківській області оголосив доводи апеляційної скарги, просить оскаржуване рішення скасувати і закрити провадження у справі.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 підтримує в частині закриття провадження у справі.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги Головного управлінні Держгеокадастру у Харківській області заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду від 10.07.2019 - без змін.

Зазначив, що додаткових пояснень щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 не має.

Представник апелянта ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду апеляційних скарг (т.2 а.с.156, 175, 180).

При цьому, судова колегія враховує, що у судовому засіданні 10.09.2019 представник апелянта ОСОБА_1 оголосив доводи і вимоги апеляційної скарги.

Відповідач своїм правом на участь у судовому засіданні також не скористалась, у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг була належним чином повідомлена.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційних скарг, представники апелянтів і позивача висловили свої доводи і вимоги щодо апеляційних скарг, відповідач була належним чином повідомлена про час, дату і місце розгляду апеляційних скарг, а неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду скарг, колегія суддів вважає за можливе розглянути скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційних скаргах доводи апелянтів, і у відзивах позивача на апеляційні скарги заперечення щодо них, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 07.05.2001 гр. ОСОБА_1 було видано державний акт про право постійного користування землею площею 31, 4003га, серія та номер: ІІІ-ХР №006213.

Однак, розпорядженням Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області №394 від 19.11.2004 у зв'язку із тим, що земельна ділянка використовувалась способами, які суперечать екологічним вимогам, що веде до погіршення екологічного стану ділянки, зниження родючості ґрунтів, було визнано недійсним державний акт на право постійного користування землею, серія та номер: ІІІ-ХР № 006213, виданий 07.05.2001 на ім'я ОСОБА_1; земельну ділянку було передано до земель запасу.

Аналогічна інформація надана архівним відділом Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області листом № 01-46/70 від 21.09.2017.

Листом Відділу у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 31-20-0.23,29-128/120-17 також повідомлено про визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею, серія та номер: ІІІ-ХР № 006213, виданого 07.05.2001 на ім'я ОСОБА_1, на підставі розпорядження голови Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області №394 від 19.11.2004.

Наявні в матеріалах справи докази визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею (серія та номер: ІІІ-ХР №006213, виданого 07.05.2001) не спростовані ОСОБА_1

До суду не надано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 є користувачем земельної ділянки державної власності або особою, якій за рішенням органу виконавчої влади або місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної власності.

В листі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №31-20-14-14168/0/19-17 було зазначено, що земельна ділянка була передана до земель запасу та згодом земельна ділянка загальною площею 69, 0052га (39, 0673га та 29, 9379га) була передана в оренду ПСП "Імені Ватутіна" на підставі Договору оренди, який зареєстрований 14.06.2005 за №01 строком на 15 років.

14.06.2005 між Приватним сільськогосподарським підприємством "Імені Ватутіна" та Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 69, 0052га строком на 15 років (далі - Договір оренди). Договір оренди був зареєстрований у Центрі ДЗК 14.06.2005 за №01.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що діяла на дату підписання Договору оренди), договір набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до пункту 39 Договору оренди, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Враховуючи, що Договір оренди укладено строком на 15 років, термін його дії закінчується 14.06.2020.

14.06.2005 земельна ділянка була передана згідно акту приймання-передачі позивачу.

Згідно довідки №0-20-0.23,29-112/120-17 від 05.09.2017, яка видана Відділом у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, за позивачем обліковуються дві земельні ділянки площею 29, 9379га, кадастровий номер :01:001:0437 (спірна земельна ділянка) та площею 39, 0673га кадастровий номер :02:002:0203 на підставі Договору оренди, укладеного із Шевченківської райдержадміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації договорів оренди в Шевченківському відділі Харківської регіональної філії "ЦДЗК при Держкомземі України" від 14.06.2005 №01.

Договір оренди є чинним, доказів розірвання або припинення його дії в матеріалах справи не міститься.

Поряд з цим, судом першої інстанції встановлено, що 30.05.2017 гр. ОСОБА_1 була подана заява про Державну реєстрацію земельної ділянки площею 31, 4003га, до якої додана технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно матеріалів справи, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ТОВ ГК "Геопром" 22.05.2017 виготовлена ОСОБА_6 на підставі державного акту на право постійного користування землею, серія та номер: ІІІ-ХР №006213, виданого 07.05.2001.

06.06.2017 гр. ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0437 площею 31, 4003га було зареєстровано у Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ТОВ ГК "Геопром" від 22.05.2017; орган, який зареєстрував земельну ділянку - державний кадастровий реєстратор Бичко С.М. відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківської області.

Таким чином, на підставі визнаного недійсним ще у 2004 році державного акту на право постійного користування землею, серія та номер: ІІІ-ХР №006213, виданий 07.05.2001, була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ТОВ ГК "Геопром" 22.05.2017 ОСОБА_6, та в подальшому було прийнято рішення державного кадастрового реєстратора Бичко С.М. про реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки загальною площею 31, 4003га, кадастровий номер :01:001:0437.

Як стверджує позивач, державний кадастровий реєстратор неправомірно вніс відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0437 загальною площею 31, 4003га, цільове призначення - для ведення фермерського господарства; земельної ділянки з такою площею не існує, а земельна ділянка з таким кадастровим номером перебуває в оренді ПСП "Імені Ватутіна".

21.11.2018 в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :01:001:0437 була зареєстрована земельна ділянка загальною площею 29, 9379га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру № НВ - 018.

Однак, внесення державним кадастровим реєстратором відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0437, загальною площею 31, 4003га, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, порушує право позивача користуватись земельною ділянкою згідно належним чином укладеного та зареєстрованого Договору оренди, тому Приватне сільськогосподарське підприємство "Імені Ватутіна" вважає порушеними свої права на оренду земельної ділянки загальною площею 29, 9379га з кадастровим номером :01:001:0437, та звернулося до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Бичко С.М. про реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки загальною площею 31, 4003га, кадастровий номер :01:001:0437, яка знаходиться на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Окрім того, як встановлено місцевим господарським судом, у межах справи №637/116/18 ОСОБА_1 було подано зустрічний позов до ПСП "Імені Ватутіна", Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просив визнати недійсними розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області №394 (2004 року) "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою фермерським господарством "Горожанівське", від 01.04.2005 №96 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди ПСП "Імені Ватутіна" на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу розташованих на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області", договору оренди земельної ділянки від 14.06.2005, укладеного між Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області та ПСП "Імені Ватутіна", однак даний спір не було розглянуто по суті.

Апеляційним господарським судом встановлено, що по Договору оренди в користування позивачу було передано земельну ділянку площею 69, 0052га.

Позивачем до позовної заяви додано викопіювання із плану землекористування Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області із наявністю умовних позначень щодо земельних ділянок земель запасу, які пропонуються для надання в оренду - площею 31, 4га і площею 44, 7га.

Однак, із наданих позивачем викопіювань не вбачається, що вони є додатками до Договору оренди.

Поряд з цим, досліджуючи матеріали справи у їх сукупності у відповідності до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції встановив, що матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0437 площею 29, 9379га перебуває в оренді у позивача по Договору оренди, і відомості саме щодо цієї земельної ділянки були внесені 06.06.2017 державним реєстратором Бичко С.М. до Державного земельного кадастру з кадастровим номером :01:001:0437, однак, з іншою площею 31, 4003га і іншим цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, виходячи з такого.

По-перше, згідно наданих Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області відомостей, за позивачем на підставі Договору оренди, який є чинним, обліковуються дві земельні ділянки державної власності площею 29, 9379га з кадастровим номером :01:001:0437 та площею 39, 0673га з кадастровим номером :02:002:0203.

Як пояснив у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 10.09.2019 представник позивача, по Договору оренду було передано земельну ділянку загальною площею 69, 0052га, однак, фактично ця земельна ділянка складається із двох окремих земельних ділянок, яким були присвоєні окремі кадастрові номери, загальна їх площа складає 69, 0052га, як передбачено умовами Договору оренди.

Одна із них спірна - з кадастровим номером :01:001:0437.

Такі пояснення представника позивача у згоджуються з матеріалам справи, оскільки у листі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 27.09.2017 підтверджено, що після визнання недійним державного акту на право постійного користування землею площею 31, 4003га, виданого на ім'я ОСОБА_1, земельна ділянка була передана до земель запасу; земельна ділянка площею 29, 9379га після затвердження Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди ПСП "Імені Ватутіна" у складі земельної ділянки загальною площею 69 0052га (39, 0673га + 29, 9379га) надана позивачу в оренду строком на 15 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва шляхом укладення Договору оренди.

По-друге, у травні 2017 на замовлення ПСП "Імені Ватутіна" на підставі рішення 9 сесії 7 скликання Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 14.07.2016 №79-VІІ було розроблено і виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 29, 9379га в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Державним кадастровим реєстратором Відділу у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Бичко С.М. розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 24.05.2017 разом із доданими до неї документами і прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстави перетину ділянки з ділянкою :01:001:0437, площа співпадіння 99, 0683%.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що особисто Бичко С.М. у судовому засіданні в місцевому господарському суді вказувала про те, що ОСОБА_1 30.05.2017 звернувся із заявою про державну реєстрацію відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0437.

Зазначене підтверджується і матеріалами справи.

І по-третє, у матеріалах справи міститься копія державного акту на право постійного користування землею (серія та номер: ІІІ-ХР №006213, виданого 07.05.2001 гр. ОСОБА_1 За даним державним актом ОСОБА_1 було передано у користування земельну ділянку площею 31, 4003га.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що досліджуючи державний акт, технічні документації з землеустрою, виготовлені на замовлення ОСОБА_1 і ПСП "Імені Ватутіна", є очевидним, що земельні ділянки за межами є майже ідентичними.

Статтею 141 Земельного кодексу України (у редакції, що діяла станом на листопад 2004 року) передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам.

Як вбачається із розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області №394 від 19.11.2004, право постійного користування земельною ділянкою площею 31, 4003га ОСОБА_1 було припинено на цій підставі.

Відповідно до статті 144 Земельного кодексу України (у редакції, що діяла станом на листопад 2004 року), у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор по використанню та охороні земель складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державни інспекто по використанню та охороні земель відповідно до закону накладає натаку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

У разі неусунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор по використанню та охороні земель звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою.

Рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене землекористувачем у судовому порядку.

ОСОБА_1 не надав суду доказів скасування розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області №394 від 19.11.2004, яким було визнано недійсним державний акт на право постійного користування землею, серія та номер: ІІІ-ХР № 006213, виданий 07.05.2001 на ім'я ОСОБА_1

Крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що внесення 06.06.2017 державним кадастровим реєстратором Бичко С.М. відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0437, однак, з іншою площею 31, 4003га і іншим цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства за заявою ОСОБА_1 надало у подальшому можливість зареєструвати 30.08.2017 державним реєстратором Печенізької РДА Харківської області Зоткіним С.В. речове право - право постійного користування ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку із зазначенням підстави виникнення речового права: державного акту на право постійного користування землею (серія та номер: ІІІ-ХР №006213, виданого 07.05.2001).

Згідно матеріалів справи, ПСП "Імені Ватутіна" зверталось до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 30.08.2018 щодо державної реєстрації за ОСОБА_1 права постійного користування земельною ділянкою площею 31, 4003га з цільовим призначенням - для фермерського господарства.

Однак, провадження у справі №637/116/18 було закрито, оскільки спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, а не цивільного.

Як свідчать матеріали справи, у подальшому державним кадастровим реєстратором відділу у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Бичко С.М. на підставі заяви ПСП "Імені Ватутіна" від 14.06.2017 про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру було внесено зміни до характеристик земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0437: зазначена площа 29, 9379га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виключено відомості щодо підстави права постійного користування ОСОБА_1 земельною ділянкою - державного акту на право постійного користування землею (серія та номер: ІІІ-ХР №006213, виданого 07.05.2001), що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру №НВ - 018.

На даний час у Харківському окружному адміністративному суді розглядається справа №2040/6583/18 за позовом ОСОБА_1 до державного кадастрового реєстратора відділу у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Бичко С.М., треті особи Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, ПСП "Імені Ватутіна" про визнання дій державного кадастрового реєстратора відділу у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Бичко С.М. про внесення змін у Державний земельний кадастр інформації відносно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0437 щодо розміру земельної ділянки, цільового призначення та виду використання, а також виключення правовстановлюючих документів протиправними; зобов'язати державного кадастрового реєстратора відділу у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Бичко С.М. внести зміни до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0437, зазначивши: площа земельної ділянки - 31, 4003га, цільове призначення та вид використання - для фермерського господарства, документи, що посвідчують право - державний акт на право постійного користування землею (серія та номер: ІІІ-ХР №006213, виданого 07.05.2001).

Розгляд справи №2040/6583/18 зупинено до розгляду судом даної справи - №922/584/19.

Судова колегія зазначає, що у матеріалах справи містяться деякі Витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, зокрема, НВ-017 від 06.06.2017, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку.

Однак, апеляційним господарським судом встановлено, що згідно витягу з Інформації з Державного реєстру речового права на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, здійсненого судом у межах розгляду справи №922/584/19, вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право постійного користування спірною земельною ділянкою.

У витязі з Інформації з Державного реєстру речового права на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна міститься чинний запис про внесення 06.06.2017 державним кадастровим реєстратором Бичко С.М. відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0437, однак, з іншою площею 31, 4003га і іншим цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Перш за все, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, виходячи з такого.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо встановлення кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб'єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого особа звернулась, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Вимогами у цій справі є визнання протиправним і скасування рішення державного кадастрового реєстратора про реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки загальною площею 31, 4003га, кадастровий номер :01:001:0437, яка знаходиться на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, що порушує право користування Приватним сільськогосподарським підприємством "Імені Ватутіна" земельною ділянкою загальною площею 29, 9379га з кадастровим номером :01:001:0437 відповідно до укладеного та зареєстрованого Договору оренди.

Із матеріалів справи також вбачається, що позивач мав намір після виготовлення технічної документації із землеустрою зареєструвати право оренди земельної ділянки загальною площею 29, 9379га з кадастровим номером :01:001:0437, однак, державним кадастровим реєстратором Бичко С.М. було відмовлено на підставі майже повного співпадіння із земельною ділянкою загальною площею 31, 4003га з кадастровим номером :01:001:0437, відомості про яку було внесено цим же державним кадастровим реєстратором 06.06.2017.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно зі статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; інші справи у спорах між суб'єктами господарювання.

Разом з тим, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас помилковим є застосування статті 19 Кодексу адміністративного судочинства та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб'єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб'єкта (інших суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний (зобов'язані) виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний кадастровий реєстратор, здійснюючи внесення відомостей про реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі загальною площею 31, 4003га, кадастровий номер :01:001:0437, не мала публічно-правових відносин саме з позивачем.

Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі загальною площею 31, 4003га, кадастровий номер :01:001:0437 стосувалось реєстрації за заявою іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Визнання протиправним і скасування рішення державного кадастрового реєстратора про реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки загальною площею 31, 4003га, кадастровий номер :01:001:0437, яка знаходиться на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, є захистом прав позивача користування земельною ділянкою загальною площею 29, 9379га з кадастровим номером :01:001:0437 відповідно до Договору оренди і реєстрації права оренди на неї відповідно до вимог чинного законодавства, тобто, щодо цієї ж самої земельної ділянки.

Така правова позиція викладена, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №487/5565/16-ц, від 13.02.2019 у справі №820/1791/16.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наявністю у нього права оренди та відсутністю права постійного користування земельною ділянкою у ОСОБА_1 і, як наслідок, відсутністю в останнього права звернення до державного кадастрового реєстратора із заявою про реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки загальною площею 31, 4003га, кадастровий номер :01:001:0437 на підставі визнаного недійсним державного акту.

З урахуванням наведеного апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію земельної ділянки має розглядатися як спір, пов'язаний з порушенням прав позивача на земельну ділянку і участь державного кадастрового реєстратора як відповідача у спорі, яка мала у відповідності до вимог законодавства при здійсненні реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі встановити усі обставини і наявність права користування земельною ділянкою іншою особою, не змінює його цивільно-правового характеру.

Крім того, судова колегія розцінює доводи апелянтів щодо необхідності розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства виключно як такі, що спрямовані на затягування розгляду справи.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленого законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 в справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза, "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "суд, встановлений законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи характер спірних правовідносин та їх суб'єктний склад, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Щодо доводів ОСОБА_1, що він звертався до місцевого господарського суду із клопотанням про зупинення провадження у справі, однак, судом необґрунтовано було відмовлено у задоволенні клопотання, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до місцевого господарського суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням, що вирішує спір по суті у справі №637/116/18, зокрема за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПСП "Імені Ватутіна", Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсними розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області №394 (2004 року) "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою фермерським господарством "Горожанівське", від 01.04.2005 №96 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди ПСП "Імені Ватутіна" на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу розташованих на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області", договору оренди земельної ділянки від 14.06.2005, укладеного між Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області та ПСП "Імені Ватутіна".

Як зазначає ОСОБА_1 у клопотанні про зупинення провадження, обставини, які будуть встановлені Верховним Судом у справі №637/116/18, мають істотне значення для даної справи та будуть підтверджувати або спростовувати наявність права оренди за ПСП "Імені Ватутіна".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.05.2019 у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі відмовлено з тих підстав, що в межах розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №637/116/18 вирішується питання порушення судами попередніх інстанцій правил суб'єктної юрисдикції, а не спір по суті; поряд з цим, заявником не доведено існування об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи №637/116/18.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає такий висновок законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо необґрунтованості відмови судом першої інстанції у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі є безпідставними; судова колегія розцінює заяву ОСОБА_1 як таку, що спрямована на затягування розгляду справи, виходячи з такого.

Чинним господарським процесуальним законодавством передбачено обов'язок суду зупинити провадження у справі, зокрема у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку з'ясовує, як пов'язана справа, яка розглядається судом, зі справою, що розглядається іншим судом, і чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Поряд з цим, вказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатись на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Досліджуючи матеріали справи, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що в межах розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №637/116/18 вирішується питання правил суб`єктної юрисдикції (у порядку цивільного чи господарського судочинства) розгляду спору між органом державної влади чи місцевого самоврядування та, зокрема, фізичною чи іншою особою, якій із земель державної або комунальної власності надана земельна ділянка для ведення фермерського господарства, у той час як у справі №922/584/19 розглядається питання визнання протиправними та скасування рішення державного кадастрового реєстратора про реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки загальною площею 31, 4003га, кадастровий номер :01:001:0437, яка знаходиться на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Судова колегія не вбачає жодного зв'язку між цими двома справами, матеріали даної справи містять усі необхідні докази і відомості для розгляду даної справи; а ОСОБА_1 не зазначено, відсутність яких саме доказів не дозволяє суду самостійно розглянути справу по суті.

Безпідставними є доводи ОСОБА_1, що Великою Палатою Верховного Суду у справі №637/116/18 буде підтверджено або спростовано наявність права оренди за ПСП "Імені Ватутіна", оскільки, по-перше, спір у справі №637/116/18 не розглядається по суті; і по-друге, Договір оренди земельної ділянки, за яким в оренді у ПСП "Імені Ватутіна" перебуває у тому числі і спірна земельна ділянка є чинним; в силу статті 204 Цивільного кодексу України, правомірність правочину презюмується, і ОСОБА_1 доказів іншого суду не надав.

Щодо суті спору колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр", Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю (статті 2 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

Згідно з частинами 1, 3 статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр", внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Порядок ведення Державного земельного кадастру затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру".

Відповідно до пункту 67 Порядку ведення Державного земельного кадастру (в редакції, що діяла на день проведення спірної реєстрації) внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про Державний земельний кадастр", документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству.

Відповідно до пункту 70 Порядку ведення Державного земельного кадастру, Державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє: 1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 3) розташування об'єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень; 4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

У разі звернення за внесенням відповідних відомостей (змін до них) неналежної особи (особи, яка не може бути заявником відповідно до цього Порядку), подання заявником не повного пакета документів та/або розташування об'єкта Державного земельного кадастру на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора Державний кадастровий реєстратор відмовляє такій особі, заявникові у прийнятті заяви безпосередньо у момент її подання або у день надходження рекомендованим листом зазначених документів за формою згідно з додатком 13 із зазначенням рекомендацій щодо усунення причин, що є підставою для такої відмови.

Згідно з пунктом 109 Порядку ведення Державного земельного кадастру, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою:

1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

1) заява (у паперовій або електронній формі) про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22 до Порядку;

2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації);

3) електронний документ.

Згідно з пунктом 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:

1) здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:

- за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;

- відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);

- робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку;

- надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;

2) приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Судом встановлено, що до державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Бичко С.М. 24.05.2019 ПСП "Імені Ватутіна" була подана заява про внесення відомостей про земельну ділянку загальною площею 29, 9379га з кадастровим номером :01:001:0437 відповідно до укладеного та зареєстрованого Договору оренди і на підставі здійсненої технічної документації із землеустрою, однак, 06.06.2017 державним реєстратором прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей з підстави перетину ділянки загальною площею 29, 9379га з кадастровим номером :01:001:0437 із земельною ділянкою загальною площею 31, 4003га з кадастровим номером :01:001:0437, оскільки 06.06.2017 відомості про земельну ділянку загальною площею 31, 4003га з кадастровим номером :01:001:0437 вже були внесені на підставі поданої пізніше (30.05.2017) заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію земельної ділянки площею 31, 4003га; як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 була надана технічна документація із землеустрою, підставою для виконання робіт зі складання якої був зазначений державний акт на постійне користування землею (серія 111-ХР №006213 від 07.05.2001).

Тобто, будучи достеменно обізнаною щодо права користування позивачем земельною ділянкою загальною площею 29, 9379га з кадастровим номером :01:001:0437 і вже маючи в наявності заяву позивача про внесення відомостей, державний кадастровий реєстратор 06.06.2017 без дослідження усіх обставин щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0437, не встановивши наявність права користування цією земельною ділянкою іншими особами, внесла відомості про земельну ділянку загальною площею 31, 4003га з кадастровим номером :01:001:0437 за заявою ОСОБА_1, до якої була додана технічна документація із землеустрою, підставою для виконання робіт зі складання якої був зазначений державний акт на постійне користування землею (серія 111-ХР №006213 від 07.05.2001).

У той же час, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був позбавлений права постійного користування земельною ділянкою площею 31, 4003га, а державний акт на право постійного користування землею на ім'я ОСОБА_1 було визнано недійсним, про що державний кадастровий реєстратор не могла не знати.

Державний кадастровий реєстратор під час внесення 06.06.2017 відомостей про земельну ділянку не встановила дійсних обставин наявності у ОСОБА_1 законного права постійного користування земельною ділянкою площею 31, 4003га за державним актом, при цьому, будучи обізнаною щодо наявності права користування спірною земельною ділянкою у позивача - площею 29, 9379га з кадастровим номером :01:001:0437.

До того ж, матеріали справи не містять дозволу органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування на розроблення ОСОБА_1 документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського про недотримання державним кадастровим реєстратором порядку ведення Державного земельного кадастру при державній реєстрації земельної ділянки, оскільки, по-перше, державна реєстрація була проведена за заявою особи, яка не має права на звернення із такою заявою; по-друге, державна реєстрація земельної ділянки загальною площею 31, 4003га з кадастровим номером :01:001:0437 була здійснена без урахування наявності права користування цією земельною ділянкою площею 29, 9379га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва іншою особою, про що державний кадастровий реєстратор була достеменно обізнана; і по-третє, матеріалами справи підтверджується, що на момент здійснення 06.06.2017 державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 31, 4003га з кадастровим номером :01:001:0437, до державного кадастрового реєстратора позивачем була подана заява про внесення відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0437 площею 29, 9379га, однак, державним реєстратором у внесенні відомостей відмовлено, оскільки вже було зареєстровано відомості про земельну ділянку площею 31, 4003га з кадастровим номером :01:001:0437.

Здійснення державним кадастровим реєстратором Бичко С.М. подальших дій щодо внесення змін до відомостей щодо земельної ділянки за заявою позивача від 14.06.2017, вказавши площу 29, 9379га із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва лише додатково підтверджує неправомірність здійснення 06.06.2017 державної реєстрації відомостей про земельну ділянку площею 31, 4003га з кадастровим номером :01:001:0437.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи ОСОБА_1, що права позивача не порушені з огляду на те, що станом на 06.06.2017 позивач не присвоїв кадастровий номер земельній ділянці, яку орендує, оскільки порушено право позивача щодо оренди цієї земельної ділянки по Договору оренди.

Згідно матеріалів справи, даний спір як раз і полягає у тому, що внесення державним кадастровим реєстратором 06.06.2017 відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0437, загальною площею 31, 4003га, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, порушує право користування позивачем земельною ділянкою згідно Договору оренди і стало наслідком відмови позивачу у внесенні відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0437, загальною площею 29, 9379га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Тому Приватне сільськогосподарське підприємство "Імені Ватутіна" обґрунтовано вважає порушеними свої права на оренду земельної ділянки загальною площею 29, 9379га з кадастровим номером :01:001:0437, та правомірно звернулося до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Бичко С.М. про реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки загальною площею 31, 4003га, кадастровий номер :01:001:0437, яка знаходиться на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Безпідставними є доводи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, що позивач просить скасувати рішення державного кадастрового реєстратора без зазначення належних реквізитів вказаного рішення та не надаючи належним чином його завірену копію, оскільки безсумнівно, що внесення державним кадастровим реєстратором відомостей про державну земельну ділянку до Державного земельного кадастру не має якогось окремого рішення, належним чином засвідчену копію якого міг би надати позивач.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 01.10.2019 представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області не зміг надати суду обґрунтованих пояснень, яким чином може виглядати таке рішення, і в якому вигляді може бути надана його засвідчена копія.

Поряд з цим, позовна вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки загальною площею 31, 4003га, кадастровий номер :01:001:0437, яка знаходиться на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області відповідає належному способу захисту порушеного права; розгляд судами спорів із такими позовними вимогами є звичайною судовою практикою і не унеможливлює за наявними матеріалами справи встановити, яке рішення державним кадастровим реєстратором було здійснено щодо реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки.

Доводи апелянта ОСОБА_1, що державний реєстратор діяла у відповідності до вимог законодавства та в межах повноважень, і не мала підстав для відмови ОСОБА_1 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру спростовуються матеріалами справи і відхиляються апеляційним господарським господарським судом.

Необґрунтованими суд апеляційної інстанції вважає доводи представника ОСОБА_1, оголошені у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 10.09.2019 про те, що право постійного користування спірною земельною ділянкою ОСОБА_1 не було припинено у судовому порядку, оскільки відповідно до положень статті 144 Земельного кодексу України (у редакції, що діяла на момент винесення розпорядження) передбачено можливість припинення права користування за рішенням органу виконавчої влади.

Натомість, саме ОСОБА_1 не надав суду доказів скасування цього розпорядження.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи ОСОБА_1, що рішення державного реєстратора, яким встановлено право постійного користування за ОСОБА_1 на момент винесення судового рішення є дійсним та не оскаржується позивачем, оскільки, по-перше, із матеріалів справи вбачається, що позивачем були вчинені дії щодо оскарження рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 30.08.2018 щодо державної реєстрації за ОСОБА_1 права постійного користування земельною ділянкою площею 31, 4003га з цільовим призначенням - для фермерського господарства.

Однак, провадження у справі №637/116/18 було закрито, оскільки спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, а не цивільного.

І по-друге, державна реєстрація прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 30.08.2018 щодо державної реєстрації за ОСОБА_1 права постійного користування земельною ділянкою площею 31, 4003га є похідною від реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки загальною площею 31, 4003га, кадастровий номер :01:001:0437, здійсненої 06.06.2017 державним кадастровим реєстратором Бичко С.М., оскільки саме здійснення 06.06.2017 державної реєстрації земельної ділянки надала змогу у подальшому здійснити державну реєстрації щодо права користування цією земельною ділянкою ОСОБА_1

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта ОСОБА_1, що позивачем було заявлено клопотання про залучення доказів без обґрунтування поважності пропуску строку їх надання та підтвердження їх надсилання сторонам, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.04.2019 позивачем були додані для долучення до матеріалів справи позовна заява від 05.10.2018, яка була подана ПСП "Імені Ватутіна" до Харківського окружного адміністративного суду, ухвала суду про повернення цієї позовної заяви, позовна заява від 17.12.2018, яка була подана ПСП "Імені Ватутіна" до Харківського окружного адміністративного суду, ухвала суду про відмову у відкритті провадження за цією позовною заявою.

Судова колегія зазначає, що дані докази не стосуються безпосередньо спору по суті, а лише були надані позивачем в спростування доводів третіх осіб, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Питання, що даний спір підлягає розгляду судом в порядку господарського судочинства, вирішено судом; і наявність чи відсутність даних доказів ніяким чином не впливає на вірний висновок суду першої інстанції щодо юрисдикції розгляду цього спору.

Щодо наданих позивачем 08.05.2019 доказів в обґрунтування своїх доводів, то суд апеляційної інстанції зазначає, що частково ці докази були додані до позовної заяви, а саме технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1, копія технічної документації, доданої до позовної заяви, належним чином засвідчена. Такий ж доказ був поданий і Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, а саме, належним чином засвідчена копія технічної документації із землеустрою гр. ОСОБА_1 Також частково надані 08.05.2019 позивачем докази були подані державним кадастровим реєстратором Бичко С.М., а саме, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.06.2017, копію державного акту із додатком до нього, технічну документація із землеустрою ПСП "Імені Ватутіна" і гр. ОСОБА_1

Відповідно до положень статті 80 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з'ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті (статті 177 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Згідно з частиною 3 статті 169 Господарського процесуального кодексу України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Таким чином, в межах підготовчого засідання з метою виконання завдання підготовчого провадження та належної підготовки справи до розгляду по суті, сторонами було реалізовано свої процесуальні права учасників справи, а долученим до матеріалів справи доказам під час розгляду справи по суті судом була надана оцінка.

До того ж, процесуальні порушення можуть стати підставою для скасування рішення суду першої інстанції лише у випадку неправильного вирішення справи. Проте ці доводи апеляційної скарги у будь-якому випадку не спростовують обґрунтованих висновків Господарського суду Харківської області, викладених в оскаржуваному рішенні.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянтів не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 10.07.2019 у справі №922/918/19 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2019 у справі №922/584/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.10.2019.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Н.О. Мартюхіна