ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року Справа № 915/494/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьянової О.С.

представники сторін у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

справу № 915/494/19

за позовом: публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України,

01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6

до товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут,

54000, вул. 7-а Слобідська, 70В/1, м. Миколаїв,);

про: стягнення коштів у сумі 47122064 грн. 41 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз Україна пред`явлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Миколаївгаз Збут про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 47122064 грн. 41 коп., з яких: 5799611 грн. 41 коп. 3% річних, 17238064 грн. 18 коп. - сума, на яку збільшився борг з урахуванням індексу інфляції, 24084388 грн. 82 коп. пеня, з посиланням на неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання щодо оплати вартості поставленого природного газу за укладеним між ними договором купівлі продажу природного газу від 28.10.2016 р. № 16-437-Н, внаслідок чого утворилася заборгованість у спірній сумі, на яку у відповідні періоди прострочень здійснено нарахування 3 % річних та індексу інфляції, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, пені у порядку п. 7.2 договору, а також позивач просить про стягнення грошових коштів на відшкодування судових витрат, зокрема, з оплати позовної заяви судовим збором.

Крім того, позивач просить про стягнення грошових коштів на відшкодування судових витрат, зокрема, з оплати позовної заяви судовим збором.

У відзиві від 20.05.2019 відповідач проти позову заперечує та зазначає, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на те, що основним джерелом надходження коштів на рахунок із спеціальним режимом використання відповідача та оплати позивачу за реалізований природний газ є одержання коштів за поставлений природний газ для потреб населення. У зв`язку з тим, що населення розраховується за спожитий природний газ та послуги з його розподілу переважно пільгами та субсидіями, то здійснювати розрахунки з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» можливо лише за рахунок коштів, що надходять із загального фонду Державного бюджету на компенсацію витрат за поставлений природний газ даній категорії споживачів. Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу, що визначений Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг - а саме витрат на придбання природного газу у гарантованого постачальника, його транспортування магістральними та внутрішньопромисловими газопроводами, переміщення розподільними газопроводами. Визнаючи неможливість розрахунків в цій частині підприємствами паливно-енергетичного комплексу, держава приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонам на підставі укладених між ними договорів. Зазначений Порядок втратив чинність 01.01.2018 року, та після цієї дати вартість пільг компенсувалася відповідачу згідно Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 року. Відповідач зазначає, що розрахунки між сторонами проводилися за спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків шляхом перерахування грошових коштів платіжними дорученнями. Залишок заборгованості, яка виникла у 2016 році та 1 кварталі 2017 року по пільгам та субсидіям, компенсувалися сторонам до кінця грудня 2017 року. Вочевидь ці суми повинні бути виключені з розрахунку штрафних санкцій Позивача, оскільки прострочення у виконання грошового зобов`язання виникало не з вини Відповідача. З огляду на особливості здійснення господарської діяльності між підприємствами ПЕК та законодавчо - обумовлену специфіку взаємовідносин між суб`єктами, що проводять господарську діяльність в енергетичній галузі. Вбачається, що ТОВ «Миколаївгаз Збут» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за послуги з транспортування природного газу, що в свою чергу свідчить про відсутність вини Відповідача у прострочені платежів, а відтак в силу ст. 218 Господарського кодексу України, ст. 614 Цивільного кодексу України, виключають застосування штрафних санкцій у вигляді пені, так само як і нарахування 3 % річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

У відповіді на відзив від 24.05.2019 б/н позивач зазначив, окрім іншого, що укладення спільних протокольних рішень не змінюють умов договору щодо строків розрахунків, оскільки сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови КМУ № 20 від 11.01.05 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження СПР не підпише його у зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк. Відповідно до Договору №17-236-Н відповідачем спожито природного газу на загальну суму 1 533 357 430,84 грн., який переданий відповідачу на підставі актів приймання-передачі природного газу. За поставлений природний газ за договором Відповідач розрахувався згідно з спільними протокольними рішеннями лише на суму 895 773 519,86 грн. що відображено у відповідному розрахунку який був наданий Позивачем. Спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ сплачено 895 773 519,86 грн. На виконання спільних протокольних рішень здійснювалось погашення заборгованості за поставлений природний газ відповідно до договору купівлі-продажу природного газу №16-437-Н від 28.10.2016. Решта боргу в сумі 637 583 910,98 грн. була оплачена Відповідачем власними коштами за боргом, сплата якого не була врегульована вищезазначеними спільними протокольними рішеннями про організацію

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

28.10.2016 між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут (покупець) укладено договір №16-437-Н купівлі-продажу природного газу, відповідно до умов якого продавець зобов`язався передати покупцеві у 2016-2017 році природний газ, а останній прийняти та оплатити газ на умовах цього договору (п.1.1 договору). Природний газ, що передається за договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації побутовим споживачам (п.1.2 договору).

Пунктом 2.1 договору визначено, що продавець передає покупцеві природний газ у період з 01.10.2016 по 31.03.2017 обсягом 538000,000 тис.куб.м., у тому числі за місяцями: жовтень 2016 року 52000,000; листопад 2016 року 76000,000; грудень 2016 року 100000,000; січень 2017 року 140000,000; лютий 2017 року 90000,000; березень 2017 року 80000,000.

Відповідно до п.3.2 договору приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно п. 5.1 ціна за 1000 куб. метрів природного газу за цим договором, без урахування податку на додану вартість у розмірі 20%, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, торгової націнки постачальника газу із спеціальними обов`язками (включно) становить 4913 грн. 10 коп. за 1000 куб. метрів природного газу, крім того податок на додану вартість 20%.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20 (Офіційний вісник України, 2005 р. № 2, ст. 88) і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі, якщо продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

Вартість фактичного переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в томі числі, коригуючих актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

У разі ненадання покупцем продавцеві до 25 числа (включено) передбачених в абзаці четвертому цього пункту актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі-продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включено) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Покупець зберігає за собою право надати акт звіряння розрахунків до закінчення 90 (дев`яностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівлі-продаж природного газу. При цьому, у випадку, якщо покупець надасть продавцеві акт звіряння пізніше 25 числа (включено) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу але до закінчення 90 днів, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, то розрахунок за придбаний покупцем газ, в частині суми зазначеної в такому акті звіряння, буде здійснюватися в порядку, передбаченому абзацом третім цього пункту але з такими особливостями. З дати надання продавцеві покупцем зазначеного вище акту звіряння, припиняється нарахування продавцем неустойки, 3 % річних, а також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння, на період з дати надання акту звіряння продавцеві і до закінчення 90 днів, що відраховуюся з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі- продажу природного газу. Остаточний розрахунок за придбаний покупцем природний газ в частині, що підлягає оплаті за процедурою, передбаченою Порядком перерахуванні деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20 (Офіційний вісник України, 2005 року № 2, ст. 88), має бути здійснений до закінчення 90 (дев`яностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

Покупець може ініціювати проведення розрахунку за придбаний природний газ за процедурою передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20 і після спливу 90 денного строку, передбаченого абзацом 3 цього пункту.

Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

Пунктами 7.1, 7.2 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором; у разі невиконання покупцем пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Договір набуває чинності із дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 жовтня 2016 року, і діє в частині продажу природного газу до 31 березня 2017 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11.1 договору).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

На виконання умов договору сторонами складено та підписано акти приймання-передачі природного газу (а.с.16-21), а саме: від 31.10.2016 на суму 94908652,03 грн., від 30.11.2016 на суму 239340927,56 грн., від 31.12.2016 на суму 330835091,05 грн., від 31.01.2017 на суму 366821068,42 грн., від 28.02.2017 на суму 293083634,44 грн., від 31.03.2017 на суму 208368057,34 грн. Всього поставлено природного газу відповідачу на суму грн. 84 коп.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій від 11.01.2005 №20, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Миколаївській області, Департаментом фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації, Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут та Національною акціонерною компанією Нафтогаз України підписані Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №3497 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України (а.с.74-246), а саме:

1) додаток № 1 до Спільного протокольного рішення від 18,11.2016 року № 2952 про організацію взаєморозрахунків відповідно до Постанови КМУ № 20 від 11.01,2005 року за рахунок коштів загального фонду державного бюджету на суму 124 651,10 грн.;

2) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2955 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 18.11.2016 року, на суму 43 908 700,00 грн.;

3) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2950 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 18.11.2016 року, на суму 50 000 000, 00 грн.;

4) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 3492 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 20.12.2016 року, на суму 50 000 000,00 грн.;

5) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 3494 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 20.12.2016 року, на суму 50 000 000,00 грн.;.

6) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 3496 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 20.12.2016 року, на суму 1 000 000,00 грн.;

7) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 3497 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 20.12.2016 року, на суму 1 000 000,00 грн.;

8) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 3498 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 20.12.2016 року, на суму 2 349 200,00 грн.;

9) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 417 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 19.01.2017 року, на суму 50 000 000,00 грн.;

10) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 418 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 19.01.2017 року, на суму 50 000 000,00 грн.;

11) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 419 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 19.01.2017 року, на суму 50 000 000,00 грн.;

12) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 424 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 19.01.2017 року, на суму 50 000 000,00 грн.;

13) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 425 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 19.01.2017 року, на суму 50 000 000,00 грн.;

14) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 422 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 19.01.2017 року, на суму ЗО 000 000,00 грн.;

15) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 423 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 19.01.2017 року, на суму 10 000 000,00 грн.;

16) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 420 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 19.01.2017 року, на суму 2 000 000,00 грн.;

17) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 416 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 19.01.2017 року, на суму 879 000,00 грн.;

18) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 1318 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 20.02.2017 року, на суму 50 000 000,00 грн.;

19) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 1317 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 20.02.2017 року, на суму ЗО 000 000,00 грн.;

20) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 1319 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 20.02.2017 року, на суму 32 852 603,36 грн.;

21) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 1834 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 20.03.2017 року, на суму 46 997 806,88 грн.;

22) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 1835 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 20.03.2017 року, на суму 47 000 000,00 грн.;

23) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2385 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 20.04.2017 року, на суму 49 000 000,00 грн.;

24) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2383 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 20.04.2017 року, на суму 50 000 000,00 грн.;

25) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2384 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 20.04.2017 року, на суму 36 568 907,74 грн.;

26) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2749 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 19.05.2017 року, на суму 43 182 550,61 грн.;

27) спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2974 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 20.06.2017 року, на суму 24 797 782,56 грн.;

Відповідно до розділу 1 зазначених Спільних протокольних рішень їх предметом є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20 Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

Розділом 2 кожного з зазначених Спільних протокольних рішень погоджено перелік підприємств (установ, організацій), що беруть участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання сторонами Спільного протокольного рішення.

Згідно із розділом 3 Спільних протокольних рішень з метою їх реалізації сторони зобов`язуються: забезпечити подання до органів Державної казначейської служби України належним чином оформлених спільних протокольних рішень та платіжних доручень згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03 серпня 2015 року №493/688; перерахувати кошти наступній Стороні, а Сторона остання - до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок; оперативно обмінюватись наявною інформацією, виходячи з принципів задоволення взаємних інтересів у процесі реалізації цього Спільного протокольного рішення; забезпечити проведення розрахунків відповідно до цього Спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на розрахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою цим Спільним протокольним рішенням.

Сторони, що підписали Спільні протокольні рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог Постанови Уряду від 11.01.2005 №20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов`язань за Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України (Розділ 4 Спільних протокольних рішень).

Розрахунок за даними Спільними протокольними рішеннями відбувся шляхом перерахування грошових коштів наступними платіжними дорученнями (а.с.246-273):

1) Платіжне доручення № 83 від 21.11.2016 на суму 50 853 824,84 грн. проведено 27.12.2016;

2) Платіжне доручення № 85 від 21.11.2016 на суму 43 908 700,00 грн., проведено 27.12.2016;

3) Платіжне доручення № 81 від 21.11.2016 на суму 50 000 000,00 грн., проведено 27.12.2016 р.;

4) Платіжне доручення № 89 від 22.12.2016 на суму 50 000 000,00 грн., проведено 27.12.2016;

5) Платіжне доручення № 91 від 22.12.2016 на суму 50 000 000,00 грн., проведено 27.12.2016;

6) Платіжне доручення № 93 від 22.12.2016 на суму 1 000 000,00 грн., проведено 27.12.2016;

7) Платіжне доручення № 94 від 22.12.2016 на суму 1 000 000,00 грн., проведено 27.12.2016;

8) Платіжне доручення № 95 від 22.12.2016 на суму 2 349 200,00 грн., проведено 27.12.2016;

9) Платіжне доручення № 3 від 23.01.2017 на суму 50 000 000,00 грн., проведено 31.01.2017;

10) Платіжне доручення № 4 від 23.01.2017 на суму 50 000 000,00 грн., проведено 31.01.2017;

11) Платіжне доручення № 5 від 23.01.2017 на суму 50 000 000,00 грн., проведено 10.08.2017;

12) Платіжне доручення № 10 від 23.01.2017 на суму 50 000 000,00 грн., проведено 31.01.2017;

13) Платіжне доручення № 11 від 23.01.2017 на суму 50 000 000,00 грн., проведено 31.01.2017;

14) Платіжне доручення № 8 від 23.01.2017 на суму 30 000 000,00 грн., проведено 26.01.2017;

15) Платіжне доручення № 7 від 23.01.2017 на суму 1 000 000,00 грн., проведено 31.01.2017;

16) Платіжне доручення № 9 від 23.01.2017 на суму 1 000 000,00 грн., проведено 26.01.2017;

17) Платіжне доручення № 6 від 23.01.2017 на суму 2 000 000,00 грн., проведено 26.01.2017;

18) Платіжне доручення № 2 від 23.01.2017 на суму 879 000,00 грн., проведено 26.01.2017;

19) Платіжне доручення № 16 від 21.02.2017 на суму 50 000 000,00 грн., проведено 09.03.2017;

20) Платіжне доручення № 15 від 21.02.2017 на суму 30 000 000,00 грн., проведено 22.08.2017;

21) Платіжне доручення № 17 від 21.02.2017 на суму 32 852 603,36 грн., проведено 22.08.2017;

22) Платіжне доручення № 27 від 21.03.2017 на суму 46 997 806,88 грн., проведено 08.09.2017 р.;

23) Платіжне доручення № 28 від 21.03.2017 на суму 47 000 000,00 грн., проведено 12.09.2017 р.;

24) Платіжне доручення № 39 від 21.04.2017 на суму 49 000 000,00 грн., проведено 06.10.2017 р.;

25) Платіжне доручення № 37 від 21.04.2017 на суму 50 000 000,00 грн., проведено 21.12.2017 р.;

26) Платіжне доручення № 38 від 21.04.2017 на суму 36 568 907,74 грн., проведено 21.09.2017 р.;

27) Платіжне доручення № 51 від 22.05.2017 на суму 43 182 550,61 грн., проведено 21.12.2017 р.;

28) Платіжне доручення № 61 від 21,06.2017 року на суму 24 797 782,56 грн., проведено 01.12.2017 р.

За умовами вищевказаних Спільних протокольних рішень передбачалося надання державою коштів на погашення заборгованості, а також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов`язань перед кредитором, які виникли на підставі договору купівлі-продажу природного газу від 28.10.2019 №16-437-Н.

Так, за змістом Розділу 3 Спільних протокольних рішень сторони зобов`язалися перерахувати кошти наступній стороні не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок; забезпечити проведення розрахунків відповідно до Спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою Спільним протокольним рішенням.

Таким чином сторони, в тому числі Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (сторона-учасник Спільних протокольних рішень), підписавши дані протокольні рішення, узгодили порядок проведення розрахунків з газопостачальною організацією, змінивши строки виконання боржником грошових зобов`язань перед кредитором, які виникли на підставі спірного договору купівлі-продажу природного газу від 28.10.2019 №16-437-Н.

На виконання зазначених протокольних рішень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 та договору купівлі-продажу природного газу від 28.10.2016 №16-437-Н відповідачем проведено розрахунки із позивачем за отриманий природний газ за рахунок наданих державою на погашення заборгованості коштів, що підтверджено наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Позивач вважає, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого природного газу виконав, порушивши строки сплати за отриманий природний газ (п.6.1 договору), а тому, на підставі пунктів 7.1, 7.2 договору та керуючись ст.625 Цивільного кодексу України, позивачем заявлено до стягнення із відповідача 47122064 грн. 41 коп., з яких: 5799611 грн. 41 коп. 3% річних, 17238064 грн. 18 коп. - сума, на яку збільшився борг з урахуванням індексу інфляції, 24084388 грн. 82 коп. пеня, згідно долучених до позовної заяви розрахунків.

Проте, дослідивши правовідносини сторін, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Пунктом 1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

Правовідносини, що виникли між сторонами характеризуються ознаками договору купівлі-продажу та поставки ст.ст. 655, 712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Поняття договору визначене у ст.626 Цивільного кодексу України, відповідно до якого договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п.1 ст.653 Цивільного кодексу України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Приписами ст.180 Господарського кодексу України встановлено істотні умови господарського договору. Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, для застосування штрафних санкцій та відповідальності за прострочку виконання грошового зобов`язання необхідною умовою є факт невиконання або прострочки виконання зобов`язання.

Укладаючи вищевказані Спільні протокольні рішення, позивач і відповідач керувалися спеціальними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, Наказом Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Державного казначейства України від 03.02.2009 №55/57/43, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, та наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015р. №493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію

Відповідно до пунктів 1.1 - 1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Державного казначейства України від 03.02.2009 №55/57/43, цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, Міністерством фінансів Автономної Республіки Крим, головними фінансовими управліннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (далі - відповідні головні фінансові управління), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 (із змінами). Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2. Схеми розрахунків узгоджують відповідні головні фінансові управління спільно з постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг) та контролюють відповідні органи Державної казначейської служби України.

Згідно з пунктами 2.1 - 2.3 вищевказаного порядку постачальники та транспортувальники ресурсів (надавачі товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 (із змінами), складають щомісяця до 10-го числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а у разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та транспортувальники ресурсів (надавачі товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акту звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів. Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів і постачальників та транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг) та надаються Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, відповідним головним фінансовим управлінням. Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, відповідні фінансові управління узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20-го числа у формі узгоджених з постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними реєстрами актів звіряння або договорами за підписами керівників Міністерства фінансів Автономної Республіки Крим, відповідних головних фінансових управлінь та постачальників і транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг) Державній казначейській службі України та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - головні управління Державної казначейської служби України). Такі документи подаються окремо щодо кожного постачальника та транспортувальника ресурсів (надавача товарів, послуг), який братиме участь у розрахунках.

Пунктами 2.7 зазначеного порядку встановлено, що розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг), відкриті в органах Державної казначейської служби України, а у разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Аналогічні положення закріплені у пунктах 1.1 - 1.3, 2.1 - 2.3, 2.6 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 №493/688.

Підписання сторонами у 2016 -2017 роках спільних протокольних рішень і виконання їх положень, а також положень постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005, наказу Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Державного казначейства України від 03.02.2009 №55/57/43, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015р. №493/688 свідчить, що сторони фактично погодились, що оплата вартості природного газу за договором 28.10.2016 №16-437-Н, підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного спільного протокольного рішення.

Підписанням спільних протокольних рішень, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за поставлений природний газ за договором 28.10.2016 №16-437-Н, тому для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, необхідно щоб оплата за газ була здійснена поза межами порядку, встановленого спільними протокольними рішеннями.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постановах №908/2215/15-г від 15.12.2015, №922/364/15 від 15.10.2015; з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 09.09.2014 у справах №5011-35/1533-2012-19/522-2012, №5011-1/1043-2012-45/528-2012, №5011-35/1272-2012-42/527-2012, від 25.03.2015 у справі №924/1265/13, від 23.09.2015 у справі №917/2519/14; а також з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 13.03.2018 у справі №926/33/17, від 14.03.2018 у справі №910/9806/16, від 14.06.2018 у справі №904/2743/16 та у справі №915/252/18, копію якої надав відповідач.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач на виконання умов договору 28.10.2016 №16-437-Н та Спільних протокольних рішень повністю розрахувався за обсяги природного газу, а для стягнення пені, передбаченої умовами договору, та застосування наслідків порушення грошового зобов`язання, визначених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата за послуги з транспортування газу була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішеннями.

Позивач зазначає, що вартість переданого позивачем природного газу в сумі грн. 84 коп. за договором була оплачена частково в сумі 895773519,86 грн. згідно з протокольними рішеннями та в сумі 637583910,98 грн. власними коштами за боргом, сплата якого не була врегульована вищезазначеними спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною першою статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач, наполягаючи на задоволенні своїх вимог, не заперечував проти факту укладення зазначених вище спільних протокольних рішень, однак не обґрунтував свої вимоги з урахуванням вказаних рішень та проведених на їх виконання оплат, про що свідчить наданий ним розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат. Зокрема, із змісту наданого позивачем розрахунку заявленої до стягнення суми вбачається, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" неправомірно включено до нього періоди (відповідно здійснювалось нарахування пені, річних, інфляційних в ці періоди), що виникли після настання строку платежу, зазначеного у пункті 6.1 договору №28.10.2016 №16-437-Н, після підписання спільних протокольних рішень до дати фактичної оплати заборгованості за природний газ, проведеної на виконання цих спільних протокольних рішень.

З огляду на викладене, та те, що частина розрахунків за спожитий природний газ проводилася відповідачем у порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20, враховуючи недоведений позивачем належним чином факт проведення відповідачем решти оплат за поставлений протягом жовтня 2016 року-березня 2017 року природний газ за договором 28.10.2016 №16-437-Н поза межами строку, встановленого пунктом 6.1 вказаного договору, а також те, що позивачем не надано окремого розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат за вирахуванням заборгованості, яка погашена відповідно до спільних протокольних рішень (сум субвенцій, що надійшли з державного бюджету України у спірний період), на яку не нараховуються пеня, 3% річних та інфляційні втрати у зв`язку зі зміною порядку розрахунків, та не надано суду окремого розрахунку сум оплати, які відповідач здійснював власними коштами на суму 637583910,98 грн., що унеможливлює перевірку обставин, на які посилається позивач, суд робить висновок про недоведеність заявлених позовних вимог, а відтак відсутність підстав для стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3 % річних.

Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовує наведених вище висновків.

Таким чином в задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів у загальній сумі 47122064 грн. 41 коп., з яких: 5799611 грн. 41 коп. 3% річних, 17238064 грн. 18 коп. - сума, на яку збільшився борг з урахуванням індексу інфляції, 24084388 грн. 82 коп. пеня - належить відмовити.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст.129 ГПК України, у разі відмови судом у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до вимог статті 238 ГПК України, повний текст рішення складено та підписано 27.09.2019 р.

Суддя С.М.Коваль.