ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" вересня 2019 р. Справа № 924/496/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Олексюк Г.Є.

судді Філіпова Т.Л.

судді Гудак А.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про зупинення провадження у справі №924/496/18

за апеляційною скаргою дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.09.2018 р. у справі № 924/496/18 (суддя Крамар С.І., повний текст рішення складено 17.09.2018 р.)

за позовом дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ)

до акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (м.Хмельницький)

про стягнення 7 149 500,29 грн., з яких: 5 544 797,65 грн. - інфляційних втрат, 1 604 702,64 грн. - 3% річних

за участю представників сторін:

позивача - Міненко В.М.;

відповідача - Янкевич Л.Д.;

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до Господарського суду Хмельницької області з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" про стягнення 5544797,65 грн. інфляційних втрат та 1604702,64 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконував зобов`язання зі сплати суми основного боргу за договором поставки природного газу №06/09-60 від 30.01.2009р., що було встановлено рішенням Господарського суду Хмельницької області від 21.10.2010р. у справі №8/1058-10, у зв`язку з чим позивачем нараховано інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13.09.2018р. у справі №924/496/18 в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що сторони дійшли згоди врегулювати порядок виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.10.2010р. у справі №8/1058-10 в частині суми основного боргу шляхом підписання мирової угоди від 08.06.2012р., яка була затверджена ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.09.2012р. Відповідачем графік погашення суми основної заборгованості, узгоджений сторонами в мировій угоді від 08.06.2012р., виконується в повному обсязі, тобто відповідач належним чином виконує змінені сторонами у мировій угоді умови виконання грошового зобов`язання, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача заявлених позивачем 3% річних та інфляційних нарахувань.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить відкрите апеляційне провадження у справі, скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задоволити позов у повному обсязі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р. розгляд апеляційної скарги дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.09.2018 р. у справі № 924/496/18 було зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №916/190/18.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 р. провадження у справі поновлено; розгляд апеляційної скарги призначено на 21.08.2019 р. об 14:30 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.08.2019 р. змінено найменування відповідача у даній справі з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" на акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"; розгляд апеляційної скарги відкладено на 26.09.2019 р. об 12:00 год.

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" надіслала до суду клопотання, в якому просить суд зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 920/115/18 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Представник позивача в судовому засіданні 26.09.2019 р. підтримав заяву про зупинення провадження у справі, з підстав наведених у ній, просить її задоволити.

В судовому засіданні 26.09.2019 р. представник відповідача заперечив проти заяви про зупинення провадження у справі, вважає її безпідставною та необґрунтованою, тому просить відмовити в її задоволенні.

Розглянувши в судовому засіданні 26.02.2019 р. заяву скаржника про зупинення провадження у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється, зокрема, у випадку передбаченому п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Критерії оцінювання розумності строку справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (справа Кучерук проти України) (заява 2570/04 рішення Страсбург 06.09.2007р.).

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" усім суб`єктам правовідносин гарантується захист їх прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно п. 31 Рішення Європейського суду з прав людини від 01.02.2007р. у справі "Макаренко проти України" суд нагадує, що "розумний" строк проваджень має визначатись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника і компетентних органів та інтерес, який мав заявник у цьому спорі.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини однією із складових справедливого судового розгляду в розумінні пункту 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона має знати про всі докази чи подання, які представленні або зроблені в цілях впливу на думку суду і коментувати їх (пункти 23, 31 та 33 рішення у справі "Лобо Мачадо проти Португалії" від 20 лютого 1996 року, пункт 24 рішення у справі "Нідерост-Губер проти Швейцарії" від 18 лютого 1997 року, пункт 42 рішення у справі "Кєроярві проти Фінляндії").

Обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження у справі, заявник зазначає, що Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду розглядається тотожна справа №920/115/18 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України за весь час прострочення договірного зобов`язання про сплату грошових коштів, підтвердженого рішенням суду, нарахованих за період, вже після підтвердження судом укладеної сторонами на підставі ст. 121 ГПК України мирової угоди, якою сторони досягли згоди щодо фактичного розстрочення виконання рішення суду в процесі його примусового виконання.

Як встановлено апеляційним судом, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.08.2019 р. у справі № 920/115/18 було передано на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 р. у справі №920/115/18. Об`єднана Палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду призначила розгляд касаційної скарги на 25.10.2019 р. об 10:00 год.

Предметом спору у справі № 920/115/18 є стягнення з AT "Сумигаз" сум інфляційних втрат та 3% річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України за весь час прострочення договірного зобов`язання про сплату грошових коштів, підтвердженого рішенням суду, нарахованих за період, вже після підтвердження судом укладеної сторонами на підставі ст. 121 ГПК України мирової угоди, якою сторони досягли згоди щодо фактичного розстрочення виконання рішення суду в процесі його примусового виконання.

Передаючи справу № 920/115/18 на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 29.08.2019р., Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 р. у справі № 908/251/18, яка прийнята у складі колегії суддів: Селіваненко В.П. - головуючий, Булгакова І.В., Львов Б.Ю. вказано про відсутність підстав для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, за умови укладення мирової угоди на умовах розстрочення сплати основного боргу, визнаного за судовим рішенням, та з висновками про зміну сторонами строку виконання зобов`язань за умовами укладеної мирової угоди.

Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 15.05.2018 р. у справі №921/412/17-г/7 та від 11.06.2019 р. у справі №904/8731/17, зроблено висновки про те, що мирова угода на стадії виконання судового рішення не може вважатися правочином у цивільно-правовому розумінні, є процесуальним актом, в якому встановлюється інший спосіб та порядок виконання судового рішення, що не виключає можливості щодо виникнення інфляційних втрат та річних. При цьому, суд, врахувавши те, що умови укладеної між сторонами у справі мирової угоди передбачали обов`язок боржника сплачувати інфляційні нарахування на визначену в угоді суму розстроченого боргу, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення інфляційних втрат та річних згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду 19.08.2019 р. у справі №904/4319/18 повернено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2018 р. та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 р. з матеріалами справи. При цьому, судом зазначено про те, що у цій справі як виключну правову проблему передані питання, які можуть бути вирішені Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду як належним судом із застосуванням існуючих процесуальних механізмів подолання суперечливих позицій суду.

Відтак, за наслідком юридичного аналізу зазначених постанов Верховного Суду вбачаються різні підходи колегій суддів щодо застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України та ст. 121 ГПК України (в редакції до 15.12.2017р.), або ст. 300 ГПК України (в редакції після 15.12.2017р.) на предмет можливості стягнення інфляційних втрат та річних за мировою угодою, укладеною на стадії виконання судового рішення, як за період часу, від прийняття рішення суду до моменту укладення мирової угоди, так за період часу, на який така мирова угода змінила строки виконання зобов`язань (розстрочила сплату боргу) за умови виконання відповідачем умов розстрочки платежу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом спору у справі №924/496/18 є підставність нарахування дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", як постачальником, публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз", як покупцю, 5544797,65 грн. інфляційних втрат та 1604702,64 грн. 3% річних на суму основного боргу за договором поставки природного газу №06/09-60 від 30.01.2009р., який було стягнено за рішенням суду у господарській справі, під час виконання якого сторонами укладено мирову угоду, якою змінено умови виконання грошового зобов`язання покупця перед постачальником щодо оплати вартості газу.

Отже, справи № 920/115/18 та № 924/496/18 є подібними як такі, що стосуються спору щодо підставності нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму основного боргу за поставлений боржнику природний газ, яку стягнено за судовими рішеннями, під час примусового виконання яких змінювалися строки виконання основного зобов`язання шляхом розстрочення виконання рішення чи укладення мирової угоди.

Відтак, висновок Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 920/115/18 має значення для правильного вирішення спору у справі №924/496/18 у подібних правовідносинах.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про зупинення розгляду апеляційної скарги дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.09.2018 р. у справі № 924/496/18 до розгляду Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 920/115/18 за позовом дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" про стягнення 848 506, 91 грн.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, ст. ст. 229, 232, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Зупинити розгляд апеляційної скарги дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.09.2018 р. у справі № 924/496/18 до розгляду Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 920/115/18.

2. Зобов`язати учасників справи повідомити Північно-західний апеляційний господарський суд про результати розгляду справи № 920/115/18.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Гудак А.В.