ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2019 р. Справа№ 910/21370/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Хрипуна О.О.

секретар судового засідання Мельничук О.С.,

за участю представників:

від позивача: Шалашова В.І.

від відповідача: не з`явилися;

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ КОМПАУНД»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2019 року

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню,

у справі № 910/21370/14 (суддя Мельник В.І.)

За позовом Публічного акціонерного товариства «БГ Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ КОМПАУНД»,

про стягнення 31 489 052,05 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У 2019 році Товариство з обмеженою відповідальністю «БМБ КОМПАУНД» (далі за текстом - ТОВ «БМБ КОМПАУНД») звернулось до Господарського суду міста Києва із Заявою про визнання Наказу Господарського суду міста Києва № 910/21370/14 від 22.04.2016 року таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої Заяви ТОВ «БМБ КОМПАУНД» посилається на ст. 328 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2019 року у справі № 910/21370/14 у задоволенні Заяви ТОВ «БМБ КОМПАУНД» про визнання Наказу таким, що не підлягає виконанню відмовлено повністю.

Ухвалу місцевого господарського суду мотивовано тим, що відповідачем не надано доказів відсутності обов`язку боржника повністю чи частково, відсутні також докази добровільного виконання боржником обов`язку, що є підставою визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, у відповідності з ч. 2 ст. 328 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ «БМБ КОМПАУНД» подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2019 року у справі № 910/21370/14 та прийняти нове рішення, яким задовольнити Заяву про визнання Наказу таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «БМБ КОМПАУНД» посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 238 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «БМБ КОМПАУНД» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2019 у справі № 910/21370/14 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

19.09.2019 року від ПАТ «БГ Банк» надійшов Відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач проти поданої ТОВ «БМБ КОМПАУНД» апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін, як законну та обґрунтовану.

В судовому засіданні апеляційного господарського суду представник позивача проти поданої апеляційної скарги заперечила з підстав, наведених у Відзиві на апеляційну скаргу, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу господарського суду першої інстанції - без змін.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання апеляційної інстанції не направив, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Враховуючи, що явку учасників справи не було визнано обов`язковою, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності в судовому засіданні уповноваженого представника відповідача, який не з`явився.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як свідчать матеріали справи, у жовтня 2014 року ПАТ «БГ Банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ «БМБ КОМПАУНД» про стягнення 31 489 052,05 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 року у справі № 910/21370/14 позов задоволено повністю.

23.12.2014 року, на виконання вказаного рішення, оформлено та направлено стягувачу відповідний наказ зі строком пред`явлення до виконання до 23.12.2015 року.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2016 року у справі № 910/21370 рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 року у цій справі залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2018 року у справі № 910/21370/14 на задоволення Заяви про виправлення помилки в Наказі Господарського суду міста Києва від 23.12.2014 року, виправлено помилку, шляхом зазначення вірної дати видачі Наказу, строку пред`явлення до виконання та дати набрання наказом законної сили; викладено Наказ в наступній редакції:

« 22.04.2016 року № 910/21370/14

На виконання рішення Господарського суду міста Києва 08.12.2014 у справі № 910/21370/14, яке залишено без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2016, що набрало законної сили 07.04.2016

Стягувач: Публічне акціонерне товариство "БГ БАНК" (04112, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 48; ідентифікаційний код 20717958)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "БМБ КОМПАУНД" (02094, м. Київ, вулиця Попудренка, будинок 52, ідентифікаційний номер 30406297)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ КОМПАУНД" (02094, м. Київ, вулиця Попудренка, будинок 52, ідентифікаційний номер 30406297) на користь Публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" (04112, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 48; ідентифікаційний код 20717958) 28 800 000 (двадцять вісім мільйонів вісімсот тисяч) грн.00 коп. - заборгованість за кредитом, 2 689 052 (два мільйони шістсот вісімдесят девять тисяч п`ятдесят дві) грн.. 05 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят ) гривень 00 копійок судового збору.

Наказ дійсний для пред`явлення до виконання до 07.04.2019.» Дана ухвала є невід`ємною частиною наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/21370/14.

03.04.2018 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 року у справі № 910/21370/14 направлено стягувачу відповідний Наказ від 22.04.2016 року зі строком пред`явлення до виконання до 07.04.2019 року.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2018 року у справі № 910/21370/14 ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2018 року про задоволення Заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ Банк» про виправлення помилки в Наказі Господарського суду міста Києва від 23.12.2014 року у справі № 910/21370/14 скасовано; у задоволенні Заяви - відмовлено повністю.

У 2019 році ТОВ «БМБ КОМПАУНД» звернулось до Господарського суду міста Києва із Заявою про визнання Наказу Господарського суду міста Києва № 910/21370/14 від 22.04.2016 року таким, що не підлягає виконанню, яка є предметом розгляду у цій справі.

Згідно зі ст. ст. 326, 327 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ст. 328 ГПК України).

Дана стаття містить дві окремі підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносять обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли наказ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню,; видача наказу на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею наказу; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення господарського суду від 08.12.2014 року у справі № 910/21370/14, залишене без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2016 року, що набрало законної сили 07.04.2016 року та на момент звернення з Заявою відповідача про визнання Наказу таким, що не підлягає виконанню, не виконано ані в повному обсязі, ані частково. Тобто, відсутня матеріально-правова підстава визнавати вказаний Наказ таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно, колегія суддів апеляційної інстанції вважає відсутніми і процесуально-правові підстави визнавати вищезазначений Наказ таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що передбачені ст. 328 ГПК України підстави для визнання Наказу таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Як свідчить зміст Наказу, щодо якого ТОВ «БМБ КОМПАУНД» подано Заяву (про визнання його таким, що не підлягає виконанню), цей Наказ був виданий на виконання рішення Господарського суду міста Києва 08.12.2014 року у справі № 910/21370/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 07.04.2016 року у цій справі, а не на виконання ухвали від 22.04.2018 року, яка згодом була скасована.

На день розгляду Заяви про визнання Наказу таким, що не підлягає виконанню, рішення не скасовано повністю або частково.

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ч. 1 ст. 116 ГПК України (в редакції, чинній на дату прийняття рішення). Системний аналіз ст. ст. 84, 116, 117, 119, 120 ГПК України (в редакції, чинній на дату прийняття рішення) дає можливість дійти висновку, що наказ відтворює резолютивну частину прийнятого господарським судом рішення і залишається незмінним до повного виконання чи втрати ним юридичної сили у випадках, встановлених Кодексом (рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 року № 5-рп/2013).

Колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 року набрало законної сили у встановленому чинним законодавством порядку та підлягає до виконання.

Зокрема, згідно зі ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «БМБ КОМПАУНД» станом на час розгляду цієї апеляційної скарги не виконало та намагається уникнути в подальшому від виконання судового рішення від 08.12.2014 року у цій справі вдаючись до «правового пуризму».

Слід відмітити, що поняття «правового пуризму» було введено в правовий обіг Європейським судом з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ). У рішенні у справі «Сутяжник проти Росії» (№ 8269/02) ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки. У цій справі рішення арбітражного суду, яке набрало законної сили, було скасовано в порядку нагляду з припиненням провадження у справі суто з підстави того, що спір не підлягав розгляду арбітражними судами, хоча у подальшому вимоги заявника були задоволені судом загальної юрисдикції. Ухвалюючи рішення ЄСПЛ виходив з того, що, хоча як принцип, правила юрисдикції повинні дотримуватися, однак, враховуючи обставини даної справи, була відсутня соціальна потреба, яка б виправдовувала відступлення від принципу правової визначеності. Таким чином, «правовий пуризм» на відміну від обставин «істотного та непереборного характеру» завжди призводить до порушення принципу правової визначеності; «правовий пуризм» - невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд; "правовий пуризм" може носити як добровільний характер й проявлятися в діяльності окремих посадових осіб, так і бути вимушеним через санкціонування державою, яка обмежує реалізацію дискреційних повноважень суб`єктів правозастосування, не допускаючи відступ від правових приписів. Виходячи з наведеного, не применшуючи значення необхідності дотримання процесуальних норм, їх порушення повинно бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за умови, якщо останнє за своєю суттю є необґрунтованим та/або незаконним й підлягало би скасуванню чи зміні навіть за відсутності вказаної підстави.

Водночас, ТОВ «БМБ КОМПАУНД» не надало доказів того, що його обов`язок як боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням ним чи іншою особою або з інших причин, а відтак - відсутні підстави для задоволення заяви про визнання Наказу Господарського суду міста Києва № 910/21370/14 від 22.04.2016 року таким, що не підлягає виконанню, висновку про що правомірно дійшов місцевий господарський суд.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБ КОМПАУНД» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2019 року у справі № 910/21370/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2019 року у справі № 910/21370/14 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/21370/14.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.10.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

О.О. Хрипун