ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 м. Дніпро Справа № 904/676/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Костюченко О.Т., довіреність № 7/10-3749 від 21.12.2018, представник;

представник відповідача у судове засідання не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2019 у справі № 904/676/19 (суддя Мілєва І.В.), повний текст рішення складено 25.06.2019

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Приватного підприємства «Шанс», м. Дніпро

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

21.02.2019 Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнення до позову від 03.05.2019, просить суд зобов`язати Приватне підприємство «Шанс» повернути земельну ділянку площею 0,1145 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення навісів В, Г, Д.

Позовні вимоги мотивовані незаконним використанням відповідачем земельної ділянки площею 0,1145 га для розміщення навісів В, Г, Д за відсутності відповідного рішення міської ради про передачу у власність або надання в користування земельної ділянки, що зафіксовано Актом перевірки вимог земельного законодавства, а тому, позивач, в силу приписів ч. 1 ст. 376 ЦК України вважає зазначені об`єкти самочинним будівництвом.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2019 у справі № 904/676/19 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору покладено на позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд визнав недоведеними Дніпровською міською радою позовні вимоги, оскільки навіси літ. В, Г, Д, право власності на які зареєстровано за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 03.07.2012, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, не є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України та використовуються відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства України. Протилежне позивачем належними, достатніми та достовірними доказами не доведено.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду Дніпровська міська рада оскаржує його до Центрального апеляційного господарського суду та просить скасувати рішення господарського суду, а позовні вимоги задовольнити. Судові витрати покласти на відповідача у справі.

Апеляційна скарга мотивована необґрунтованістю та безпідставністю рішення суду першої інстанції з підстав неправильного застосування останнім норм матеріального права, оскільки передчасним є висновок суду про те, що навіси В, Г, Д є нерухомим майном, переміщення яких є неможливим без зміни призначення, внесення змін в правовстановлюючі документи та, як наслідок, внесення змін в Реєстр речових прав на нерухоме майно.

Апелянт посилається на п. 1.6. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (чинного на момент державної реєстрації спірних навісів), відповідно до якого не підлягають державній реєстрації право власності та інші речові права на тимчасові споруди.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» мала архітектурна форма це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать павільйони, навіси, вуличні меблі (лавки, лави, столи).

Даний факт, на думку апелянта, судом досліджено не належним чином, у зв`язку з чим останній дійшов до неправильних висновків щодо безумовності реєстрації права власності на спірні навіси.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про введення спірних об`єктів в експлуатацію у встановленому порядку.

Спірні об`єкти (навіси В, Г, Д), апелянт, в силу приписів ч. 1 ст. 376 ЦК України вважає самочинно збудованими на земельній ділянці площею 0,1145 га, оскільки земельна ділянка не була відведена для цієї мети (не передавалась відповідачу під будівництво), за відсутності відповідного рішення міської ради про передачу у власність або надання в користування земельної ділянки, що свідчить про недобросовісність набуття права власності на вказані спірні об`єкти.

Актом самоврядного контролю від 18.09.2018 встановлено, що літнє кафе за адресою: АДРЕСА_1 , а саме навіси В, Г, Д розташовані у водоохоронній зоні, а інші споруди на орендованій земельній ділянці. Також інформаційний щит прибережної захисної смуги встановлено з порушенням, а саме, прибережна захисна смуга значиться на відстані 9 метрів замість необхідних 20 метрів, що свідчить про порушення відповідачем норм Земельного та Водного кодексів України щодо розміщення останнім будівель та споруд кафе (навісів В, Г, Д) в межах водоохоронної зони, в безпосередній близькості до водного об`єкту р. Дніпро та встановленням інформаційного щита із зазначенням невірної відстані до захисної смуги.

Отже, на переконання апелянта, внаслідок самочинного будівництва будівель та споруд кафе, з користування Дніпровської міської ради, поза її волею, вибула земельна ділянка площею 0,1145 га по АДРЕСА_1 , що позбавляє останню права розпорядження означеною земельною ділянкою.

3. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.08.2019 колегією суддів у складі головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач), суддів Білецької Л.М., Верхогляд Т.А. поновлено Дніпровській міській раді пропущений строк на оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2019 та відкрито провадження у справі № 904/676/19 з призначенням апеляційної скарги до розгляду на 09.09.2019.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.09.2019 розгляд справи відкладався у судовому засіданні до 30.09.2019.

30.09.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

01.07.2014 між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та Приватним підприємством «Шанс» (орендар) укладено договір оренди землі (далі - договір) (а. с. 29-35).

Згідно з п. 1 договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку по фактичному розміщенню літнього кафе, навісів, які знаходяться за адресою: вул. Набережна Перемоги, 39А (Жовтневий район).

Підставою для укладання договору оренди земельної ділянки є рішення міської ради від 21.05.2014 № 172/51 (п. 1.1 договору).

Функціональне використання: по фактичному розміщенню літнього кафе, навісів (п. 2.4. договору).

Кадастровий номер земельної ділянки: :03:149:0071 (п. 2.5. договору).

На земельній ділянці розташовані металеві: літнє кафе з ґанками, кіоск, навіси та споруди, а також інші об`єкти інфраструктури доступ до земельної ділянки обмежений, земельна ділянка частково огороджена металевою та бетонною огорожею (п. 3 договору).

Договір укладено на 15 років (п. 8 договору), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П. та зареєстрований в реєстрі за № 708.

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації Договору за актом її приймання-передачі (п. 20 договору).

Відповідно до Акту приймання-передачі земельної ділянки від 01.07.2014 Дніпропетровська міська рада передала, а ПП «Шанс» прийняло в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0639 га з кадастровим номером :03:149:0071 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 36).

Місце розташування земельної ділянки: на території акваторії.

Цільове використання (УКЦВЗ): 1.11.6 (інша комерційна діяльність).

Місцевим господарським судом встановлено, що в межах повноважень, наданих Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», за зверненням департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради, державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Дніпропетровській області здійснено державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки стосовно земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , за результатами якої складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки № 892-ДК/924/АП/09/01/-18 від 05.11.2018 (а. с. 16-17).

Вказаним актом за результатами перевірки встановлено, що земельна ділянка площею 0,0639 га кадастровий номер :03:149:0071 знаходиться в межах населеного пункту по вул. АДРЕСА_1 Перемоги, 39А у м. Дніпрі та відноситься до земель комунальної власності. Відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) земельна ділянка площею 0,0639 га віднесена до земель рекреаційного призначення, код цільового призначення - 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення та - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Приватне підприємство «Шанс» використовує земельну ділянку площею 0,0639 га кадастровий номер :03:149:0071 згідно договору оренди землі від 01.07.2014, зареєстрованого в реєстрі за № 708, укладеного між Дніпропетровською міською радою та ПП «Шанс».

Згідно відповіді Сектору у Дніпропетровській області Державного агентства водних ресурсів України, земельна ділянка по АДРЕСА_1 у м. Дніпрі знаходиться у межах водоохоронної зони р. Дніпро.

За результатами візуального огляду та проміром мірною стрічкою встановлено, що ПП «Шанс» також використовує земельну ділянку площею 0,1145 га в районі земельної ділянки кадастровий номер :03:149:0071 для розміщення будівель та споруд кафе в межах водоохоронної зони, в безпосередній близькості до водного об`єкту р. Дніпро, за відсутності відповідного рішення про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Також, робочою групою по самоврядному контролю за використанням та охороною земель районної у місті Дніпрі ради в межах повноважень, наданих Дніпровською міською радою, згідно рішення від 18.02.2004 № 18/15 «Про обсяги і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», рішення № 34/18 від 14.07.2004 «Про організацію здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель» здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства використання земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м АДРЕСА_2 Дніпро, АДРЕСА_1 , за результатами якої складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства групи по самоврядному контролю за використанням та охороною земель № 40 від 18.09.2018 (а. с. 19-24).

Зазначеним актом встановлено, що порівнявши позначки інформаційної довідки з позначками технічного паспорту (КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради інвентаризаційна справа № 1129-Б, реєстраційний № НОМЕР_2 ) на літнє кафе за адресою: вул. Набережна Перемоги, 39 АДРЕСА_1 , м. Дніпро вбачається, що навіси В, Г, Д розташовані у водоохоронній зоні, а інші споруди на орендованій земельній ділянці.

Споруди на береговій лінії розташовані згідно зі свідоцтвом від 08.07.2011 № СР НОМЕР_3 про реєстрацію гідротехнічної споруди: берегоукріплення, причал-площадка. Експлуатуюча організація: ПП «Шанс».

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.01.2006 № 179/33 «Про проект водоохоронної зони та прибережної захисної смуги р. Дніпро у межах території будівництва «Споруди громадського харчування ВАТ ВПП «Геос» по вул. Набережна Перемоги, в районі будинку 58 Жовтневого району м. Дніпропетровська» затверджено межі водоохоронної зони і прибережної захисної смуги р. Дніпро - 20 метрів.

Під час обстеження встановлено, що щит прибережено захисної смуги з позначкою прибережна захисна смуга 9 метрів. Відповідальність за дотримання водоохоронного режиму в межах прибережної захисної смуги несе ПП «Шанс».

Вивчивши наявні документи, провівши візуальне обстеження група дійшла до висновку про наявність права власності на зазначене нерухоме майно, наявність договору оренди, наявність свідоцтва про реєстрацію гідротехнічної споруди. В той же час інформаційний щит прибереженої захисної смуги встановлено з порушеннями, а саме прибережна захисна смуга вказана у розмірі - 9 метрів замість необхідних - 20 метрів.

Листом № 4/1-591 від 18.09.2018 (а. с. 25) Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради надало директору департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради декларацію про початок виконання будівельних робіт від 23.12.2014 № ДП 04 по об`єкту «Будівництво кафе за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, б. 39А» (а. с. 26-28).

З урахуванням вищевикладеного, позивач вважає, що відповідач безпідставно використовує земельну ділянку площею 0,1145 га для розміщення навісів В, Г, Д за відсутності відповідного рішення міської ради про передачу у власність або надання в користування земельної ділянки, а тому зазначені об`єкти нерухомого майна є самочинним будівництвом в силу приписів ч. 1 ст. 376 ЦК України.

Крім того, позивач зазначає про відсутність доказів введення об`єкта в експлуатацію.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.01.2019 № 151921365 на підставі свідоцтва про право власності від 03.07.2012 САЕ № 391757, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 10.07.2012 зареєстровано право власності на літнє кафе літ. А-1, загальною площею 31 кв. м, ґанки літ. а, а1, навіси літ. Б, В, Г, Д, туалет літ. Ж за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 39А за ПП «Шанс», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37029047, форма власності приватна (а. с. 37-39).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч. 1 ст. 376 ЦК України).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абз. 2, 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України)

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч. 4 ст. 376 ЦК України).

Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (ст. 212 ЗК України).

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів (п. б, д ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України).

Дослідивши матеріали справи, місцевий господарський суд встановив, що відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а. с. 38-39) за реєстраційним номером 37029047 зареєстровано майно: літне кафе, навіси за адресою: АДРЕСА_1 а, технічний опис майна: літне кафе літ. А-1, загальною площею 31,0 кв.м, ґанки літ. а, а1, навіси літ. Б. В, Г, Д, туалет літ. Ж.; дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 10.07.2012, дата внесення запису: 10.07.2012; власник: Приватне підприємство «Шанс», , форма власності: приватна. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, САЕ НОМЕР_4 від 03.07.2012, видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради.

Отже, на момент укладання договору за відповідачем вже було зареєстроване право власності на літне кафе літ. А-1, загальною площею 31,0 кв.м, ґанки літ. а, а1, навіси літ. Б. В, Г, Д, туалет літ. Ж.

Позивач не заперечує того факту, що на момент розгляду справи договір оренди є чинним, рішення суду про визнання його недійсним в цілому або в частині відсутнє.

З аналізу договору та Акту приймання-передачі земельної ділянки кадастровий номер :03:149:0071 від 01.07.2014 вбачається, що на момент укладання договору на спірній земельній ділянці, яка передавалась в оренду, вже були розташовані навіси літ. В, Г, Д, а договір оренди землі від 01.07.2014 укладався для фактичного розміщення вказаних вище літнього кафе та навісів, які на момент укладання договору вже були зареєстровані за відповідачем.

Також, господарським судом правильно зазначено, що відповідно до п. 18. договору підставою для розроблення проекту відведення земельної ділянки є: рішення міської ради від 12.09.2012 № 107/27 «Про надання ПП «Шанс», , дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по фактичному розміщенню літнього кафе по АДРЕСА_1 )». Організація розроблення проекту відведення земельної ділянки і витрати, пов`язані з цим покладаються на орендаря.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов до цілком обґрунтованого висновку, що на момент розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за фактичним розміщенням літнього кафе по АДРЕСА_1 , на момент укладання договору оренди землі від 01.07.2014 та підписання Акту приймання-передачі земельної ділянки літнє кафе літ. А-1, загальною площею 31,0 кв.м, ґанки літ. а, а1, навіси літ. Б, а також навіси В, Г, Д, туалет літ. Ж знаходились на земельній ділянці з кадастровим номером :03:149:0071.

Нерухоме майно (нерухомість) - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці і невід`ємно пов`язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав (п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

З викладеного вбачається, що навіси В, Г, Д є нерухомим майном, переміщення якого є неможливим без зміни призначення, внесення змін в правовстановлюючі документи та, як наслідок, внесення змін в Реєстр речових прав на нерухоме майно.

Доказів зміни технічних характеристик нерухомого майна: літне кафе літ. А-1, загальною площею 31,0 кв.м, ґанки літ. а, а1, навіси літ. Б, а також навіси В, Г, Д, туалет літ. Ж, яке зареєстроване за відповідачем, позивачем до суду не надано.

Також колегія суддів зауважує, що позивач не надав до матеріалів справи доказів оскарження реєстраційних дій вчинених державним реєстратором щодо спірного майна.

Відповідно до ст. 61 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки. Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватися, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо. Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг (ст. 89 Водного кодексу України).

Відповідно до ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

- для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;

- для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;

- для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Таким чином, землі, зайняті поверхневими водами, природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами й іншими водними об`єктами, та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які поширюється окремий порядок надання й використання.

Вищезазначеними приписами передбачено, що будівництво будь-яких споруд у прибережних захисних смугах уздовж річок забороняється.

Громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема, за такі порушення, як самовільне зайняття земельних ділянок (п. б ч. 1 ст. 211 ЗК України).

Як зазначалося вище та вбачається з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства групи по самоврядному контролю за використанням та охороною земель № 40 від 18.09.2018, споруди на береговій лінії розташовані згідно зі свідоцтвом від 08.07.2011 № СР НОМЕР_3 про реєстрацію гідротехнічної споруди: берегоукріплення, причал-площадка. Експлуатуюча організація: ПП «Шанс».

Доказів порушення відповідачем режиму вказаної гідротехнічної споруди позивачем до суду не надано.

Крім того, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом правомірно відхилено доводи позивача щодо порушення відповідачем визначених в рішенні Дніпропетровської міської ради від 25.01.2006 № 179/33 меж прибережної захисної смуги р. Дніпро в районі будинку 58 по вул. Набережна Перемоги 20 метрів.

Вказаним рішенням, на яке посилається позивач в акті перевірки, у межах території будівництва «Споруди громадського харчування ВАТ ВПП «Геос» по вул. Набережна Перемоги, в районі будинку 58 в м. Дніпропетровськ визначено межі прибережної захисної смуги р. Дніпро 20 метрів. В той же час, позивач посилається на наявність інформаційного щита прибережної захисної смуги 9 метрів, який, на його думку, встановлено з порушеннями.

Відхиляючи вказані вище доводи позивача, місцевий господарський суд зазначив, що земельна ділянка кадастровий номер :03:149:0071 розташована по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , що ставить під сумнів затвердження меж прибережної захисної смуги саме відносно спірної земельної ділянки. Посилання позивача в акті на відповідне рішення, яким би затверджувалися межі прибережної захисної смуги саме щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 А відсутнє. Крім того, в матеріалах справи відсутнє й саме рішення Дніпропетровської міської ради від 25.01.2006 № 179/33 яким встановлено межі прибережної захисної смуги р. Дніпро в районі будинку 58 по вул. Набережна Перемоги 20 метрів.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про те, що літнє кафе літ. А-1, загальною площею 31,0 кв.м, ґанки літ. а, а1, навіси літ. Б, В, Г, Д, туалет літ. Ж, право власності на яке зареєстровано за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 03.07.2012, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради не є самочинним будівництвом в розумінні ст. 376 ЦК України, оскільки використовуються відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства України. Протилежне позивачем належними, достатніми та достовірними доказами не доведено.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правомірно відмовив Дніпровській міській раді у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ПП «Шанс» повернути земельну ділянку площею 0,1145 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення навісів В, Г, Д.

6. Мотиви з яких суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів відхиляє доводи Дніпровської міської ради, покладені в основу апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Слід зазначити, що повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель визначені в ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Так, відповідно до вказаної норми закону, державні інспектори мають право, зокрема:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

- викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України;

- проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні два Акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства ПП «Шанс» від 05.11.2018 № 892-ДК/924/АП/09/011-18 та від 18.09.2018 № 40 (опис яких наведено вище), які складено за відсутності уповноваженої особи ПП «Шанс» (в Актах відсутні підписи відповідача про ознайомлення з їх змістом). Матеріали справи не містять жодного доказу вручення вказаних актів відповідачу або направлення їх поштою на адресу останнього.

В Акті від 18.09.2018 № 40 позивач зазначає про направлення на ім`я директора ПП «Шанс» ОСОБА_1 . листа від 30.07.2018 № 117/05-32 про здійснення обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 на місцевості 15.08.2018 о 10:00 год. При цьому, матеріали справи не містять доказів вручення або направлення цього листа директору ПП «Шанс».

Позивач, в межах наданих йому повноважень взагалі не вживав заходів щодо виклику представників відповідача для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України.

Позивач не надав до Актів перевірки графічних матеріалів (кадастрового плану та плану земельної ділянки), з яких можливо б було визначити загальну площу самовільно зайнятої земельної ділянки. Наявні в Актах план-схеми земельної ділянки не підтверджують дійсну площу самовільно зайнятої земельної ділянки 0,1145 га, оскільки в них не визначено межі ні орендованої землі, ні землі, яку позивач вважає самовільно зайнятою відповідачем.

Акт здійсненої позивачем перевірки від 18.09.2018 № 40 взагалі не містить визначення площі самовільно зайнятої земельної ділянки.

В Акті перевірки від 05.11.2018 № 892-ДК/924/АП/09/011-18 площа земельної ділянки 0,1145 га визначена за результатами візуального огляду та проміром мірною стрічкою в районі земельної ділянки кадастровий номер :03:149:0071.

Колегія суддів критично оцінює зазначену в Актах інформацію про те, що ПП «Шанс» використовує земельну ділянку площею 0,1145 га в районі земельної ділянки кадастровий номер :03:149:0071 для розміщення будівель та споруд кафе в межах водоохоронної зони, в безпосередній близькості до водного об`єкту річки Дніпро, оскільки відстань розміщених об`єктів в межах водоохоронної зони взагалі не визначена в ході здійсненої перевірки.

Також, матеріали справи не містять індивідуальних характеристик виявлених позивачем самовільно побудованих навісів В, Г, Д на спірній земельній ділянці, які позивач просить знести. При цьому, позивач фактично визначив правовий статус вказаних навісів, як тимчасової споруди, однак у позові, останній вимагає знесення вказаних об`єктів, що передбачено виключно для об`єктів капітального будівництва (тимчасові споруди виключно «демонтуються»). Також перевірками не визначено за якими ознаками спірні об`єкти відносяться до рухомого майна, оскільки зареєстровані вони саме як нерухоме майно.

Позивачем не надано доказів притягнення винних осіб до відповідальності за порушення земельного законодавства у встановленому законом порядку, що позбавляє суд можливості дійти до однозначного висновку про самовільне використання земельної ділянки саме відповідачем у справі, а тому, колегією суддів не виключається можливість припущення, що вказані навіси на спірній земельній ділянці могли бути побудовані іншою особою, а не відповідачем у справі.

Акти перевірки взагалі є взаємосуперечними, відносно виявленого порушення.

Так, позивач стверджує про наявність у відповідача свідоцтва про реєстрацію гідротехнічної споруди та зазначає лише про не відповідність зазначеної інформації на інформаційному щиті прибережної захисної смуги (невірно визначеної відстані 9 метрів замість необхідних 20 метрів). При цьому, візуальним оглядом відхилень від меж наданої в оренду земельної ділянки позивачем не виявлено. Доказів, які б підтвердили доводи апелянта щодо визначення відстані прибережної захисної смуги останнім до матеріалів справи не надано.

Факт самовільно побудованих навісів Актом від 18.09.2018 № 40 позивачем не зафіксовано взагалі (а. с. 19-24).

Разом з тим, Акт державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель від 05.11.2018 свідчить про використання земельної ділянки площею 0,1145 га в районі орендованої відповідачем земельної ділянки на умовах договору для розміщення будівель та споруд кафе в межах водоохоронної зони, в безпосередній близькості до річки Дніпро, за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки (а. с. 16-17).

Крім того, позовні вимоги сформульовані таким чином, що їх не можливо виконати в порядку примусового виконання, оскільки об`єкти індивідуально не визначено з прив`язкою до конкретної земельної ділянки на місцевості.

Неможливість участі відповідача при проведенні перевірки матеріалами справи не підтверджується.

З урахуванням всього вищезазначеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, оскільки останнім не надано до суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б свідчили про те, що саме ПП «Шанс» незаконно використовує земельну ділянку площею 0,1145 га в районі земельної ділянки кадастровий номер :03:149:0071 в межах водоохоронної зони, в безпосередній близькості до водного об`єкту р. Дніпро, а також, що навіси В, Г, Д розташовані у водоохоронній зоні із порушенням вимог чинного законодавства.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, яким надана вірна оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, тому місцевий господарський суд дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Відтак, підстав для скасування або зміни цього рішення, передбачених ст. 277 ГПК України немає. Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

8. Розподіл судових витрат.

У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за її подання у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача у справі Дніпровську міську раду.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2019 у справі № 904/676/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови підписано 07.10.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

Т.А. Верхогляд