ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 року м.Дніпро Справа № 904/4994/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Подобєда І.М., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання: Грачов А.С.

представники сторін:

від позивача: Козятинський І.П., довіреність №341 від 07.05.2019 р., представник;

від відповідача: Діденко Р.А., довіреність №7 від 17.12.2018 р., адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2019 року, ухвалене колегією суддів у складі: головуючий суддя Ліпинський О.В., судді - Кеся Н.Б., Назаренко Н.Г., повний текст якого підписаний 30.05.2019 у справі №904/4994/18

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Метеорит", м. Дніпро

про стягнення у розмірі 182 021, 28 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Метеорит" (далі - Відповідач) про стягнення вартості недорахованої електричної енергії в сумі 182 021,28 грн.

Заявлені вимоги мотивовано порушенням із боку Відповідача ПКЕЕ, яке полягало в самовільному підключенні струмоприймачів до електричної мережі, що не належить енергопостачальнику з метою безоблікового споживання електричної енергії, без порушення схеми обліку. З урахуванням наведених мотивів, позивач просив суд стягнути з відповідача суму недорахованої електроенергію у розмірі 182 021,28 грн., нараховану відповідно до п.2.9 по формулі 2.7 Методики, за період з 04.01.2018 по 21.03.2018, на підставі рішення комісії енергопостачальника по розгляду акту про порушення № 123926 від 15.03.2018 року, оформленого у вигляді протоколу № 4-8 від 20.04.2018 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2019 у справі №904/4994/18 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, невідповідність висновків господарського суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2019 року у даній справі, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що оскільки підключення було здійснено паралельно від кабелю 1- АВВГ 3*120+1*70 мм2, сумарна пропускна спроможність якого менша, ніж кабелів 2 - АВВГ 3*16 мм2, 3 - АВВГ 3*16 мм2, 4- АВВГ 3*25 мм2 5 -АВВГ 4*16мм2, то розрахунок було здійснено за перерізом АВВГ 3*120+1 *70мм, сила струму 200 А - визначено з поперечного перерізу проводу згідно довідкових даних Правил улаштування електроустановок (ПУЕ).

Суд не звернув увагу та не перевірив, що сам факт підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії, без порушення схеми обліку, Відповідачем не спростовано, і таке підключення є самостійним порушенням, передбаченим пп. 7 п. 2.1. Методики.

Крім того, судом встановлено, що Відповідач перешкоджав та не допускав працівників енергопостачальника до власних електроустановок.

Відповідач, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Метеорит", у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін. Зазначає, що під час розгляду справи надав суду достатньо належних та допустимих доказів, які свідчили, що Позивач, як під час проведення перевірки та складання акту, а також під час розгляду даного питання на комісії, що оформлено Протоколом, грубо порушені вимоги діючого законодавства України, а отже, нараховані ним оперативно-господарські санкції на суму 182 021,28 грн не підлягають стягненню.

Відповідач звертає увагу суду апеляційної інстанції, на той факт, що Позивач у скарзі обмежився тим, що процитував зміст власних письмових заяв, які надавались ним до суду під час розгляду справи, та в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 258 ГПК України, не навів жодних обґрунтувань у чому саме полягає незаконність оскаржуваного рішення, які конкретно обставини судом не були встановлені під час розгляду справи, яким належним та допустимим доказам не було надано належної оцінки тощо.

Зазначає, що Позивач у скарзі посилається на акт про порушення від 15.03.2019 №123926, а також на дані відображені в означеному акті, зокрема на площу перерізу кабелів, яка відрізняється від площі перерізу кабелів, зазначену в Акті. Однак, вказаний акт взагалі ніколи не був предметом розгляду суду по справі. Зі змісту Акту не вбачається, яким саме чином представники Позивача, що здійснювали перевірку, взагалі достеменно встановили, що поперечна площа перерізу ввідного кабелю, що нібито використаний у схемі самовільного підключення, складала саме 3x120+1x70 мм2, а вихідних кабелів відповідна площа складала 4x16 мм2 або 4x10 мм2 або 4x25 мм2, та чим це підтверджується, враховуючи, що зразки вищевказаних кабелів (проводів), через які було здійснено самовільне підключення, з огляду на зміст Акту, не вилучалися. Окрім цього, вказує, що з вимог п. 2.6 Методики достеменно вбачається, що Позивач повинен був при розрахунку суми недорахованої електричної енергії, брати до уваги значення найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів4), що використані у схемі самовільного підключення, а саме: 4x16 мм2 або 4x10 мм2 або 4x25 мм2 . Водночас, зі змісту Протоколу, а також розрахунку по Акту, вбачається, що сума недорахованої електричної енергії визначалась Позивачем виключно з площі перерізу кабелю 3x120+1x70 мм2. Зазначає, що Позивач, при здійсненні розрахунку суми недорахованої електричної енергії, всупереч вимогам п. 2.6 Методики, безпідставно та необґрунтовано взяв до уваги виключно значення ввідного кабелю площею перерізу 3x120+1x70 мм2, а не значення найменшого кабелю 4x10 мм2.

Вказує, що положеннями п. 4.7. Методики встановлено, що текст акта про порушення ПКЕЕ повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення. Водночас, представники Позивача, заповнюючи в таблиці 3 Акту зазначення перерізу проводу (кабелю) в мм2, зазначили, що ними, за допомогою виключно штангенциркуля, встановлено, що площа перерізу кабелів. нібито дорівнювала: 3x120+1x70 мм2; 4x16 мм2; 4x10 мм та 4x25 мм2. Таке визначення площі перерізу кабелю у мм2 є неправильним, оскільки надає Відповідачу змогу подвійного тлумачення відповідних значень.

Доводи скарги про те, що Відповідач не спростував факт нібито самовільного підключення, є безпідставними, з огляду на спростування матеріалами справи. Зокрема, з наявних у справі відеоматеріалів вбачається, що не дивлячись на не допуск представники Позивача, без фактичного огляду електроустановок Будинку, склали у холі Будинку, саме Акт про порушення, а не акт про не допуск. Вказане беззаперечно та достеменно свідчить, що, навіть, якщо припустити, що Відповідачем дійсно було допущено самовільне підключення, то Позивач жодним чином не міг встановити відповідні обставини, оскільки 15.03.2018 фактичний огляд електроустановок будинку не здійснювався 3 (трьома) представниками Позивача.

Стверджує, що Позивачем у Скарзі не надано жодних пояснень щодо інших порушень норм чинного законодавства при складені Акту та Протоколу, на які звертав увагу Відповідач, зокрема: зі змісту акту жодним чином не вбачається, що позивачем були виявлені під час перевірки відповідача, які наведені у п.6.40 ПКЕЕ, отже, у позивача не було жодних підстав застосувати до даних правовідносин Методику, та як наслідок, здійснювати подальші нарахування; представники позивача допустили двозначність трактування ПКЕЕ в описовій частині акту, що є порушенням п.4.7 Методики; позивач в акті не навів доказів, що штангенциркуль за допомогою якого отримані показники площі перерізу кабелю є повіреним, а отже, дані, отримані за якого допомогою, не мали застосуватись до відповідача; акт складено з грубим порушенням п.6.41 ПКЕЕ та п.п.2.2, 4.5, 4.6 Методики; у представників позивача були відсутні повноваження на проведення перевірки та складання акту; оскільки останні не надавали Відповідачу жодного доказу, з якого б вбачалося, що вони, згідно своїх посадових інструкцій, дійсно мають право складати відповідні акти про порушення, а також те, що вони пройшли для цього відповідне навчання та інструктаж. Відповідні обставини свідчать про те, що відповідні акти про порушення складені Позивачем з грубим порушенням абз. 2 и. 4.1. Методики; у Позивача не було жодних правових підстав для складання спірного Акту про порушення та, як наслідок, застосування до даних правовідносин вимог Методики, а до Відповідача будь-яких оперативно-господарських санкцій оскільки ще 18.11.2015 Позивачем було здійснено відключення місця імовірного самовільного підключення (тобто в електрошафі у Будинку) шляхом зняття запобіжників, а шафу вводу було опломбовано пломбою №С 25906866,яка, як на момент відповідної перевірки, так і на цей час є непошкодженою та знаходиться на місці, а у подальшому (тобто 18.10.2016, 29.03.2017, 09.10.2017, 04.01.2018) взагалі відключено Будинок в ТП-138 РБ-8. Тобто, Відповідачу досі не зрозуміло, у якій конкретно спосіб останній, якому було припинено постачання електроенергія та закрито доступ до електрошафи, а також неможливість потрапити до ТП-138 РБ-8, мав змогу це вчинити (тобто здійснити самовільне підключення).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2019 скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на рішення господарського суду від 22.05.2019; з урахуванням ціни позову, положень ч.1 ст.270 ГПК України, вирішено розглядати апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

18.07.2019 року розпорядженням в.о. керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду для розгляду клопотання скаржника про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні, призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/4994/18 у зв'язку з відпусткою судді Дарміна М.О.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2019, справу №904/4994/18 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Кощеєв І.М., Подобєд І.М., якою дану справу 19.07.2019 прийнято до свого провадження; розгляд справи призначено у судовому засіданні з повідомленням сторін на 09.09.2019.

В судовому засіданні 09.09.2019 оголошено перерву до 18.09.2019.

В судовому засіданні 18.09.2019 оголошено перерву до 23.09.2019.

В судовому засіданні 23.09.2019 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

15.03.2018 року Позивачем складено акт про порушення № 123926, за змістом якого визначено, що представниками постачальника електричної енергії - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю представника споживача ОСОБА_9 на об'єкті споживання - ОСББ "Метеорит" встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: пров. Верстатобудівельний, 3 порушив п.п. 1.3, 5.1, 6.40, 10.2 ПКЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, що не належить енергопостачальнику з метою безоблікового споживання електроенергії без порушення схеми обліку. Акт підписано представниками постачальника електричної енергії, представник споживача від підписання акту відмовився, про що в ньому здійснено відповідний запис (т. 1 а.с. 12-13).

21.03.2018 року зазначеними вище представниками Позивача складено акт про усунення порушення ПКЕЕ, виявлених актом № 123926 від 15.03.2018 року. За змістом зазначеного акта, для усунення порушення виконано наступні заходи, а саме: електроустановка відключена від джерела живлення ТП-138 ПрАТ "ППЕЕМЦЕК" (т. 1 а.с. 14).

За результатами розгляду акта про порушення № 123926, прийнято рішення комісії Дніпропетровських міських електричних мереж про нарахування споживачу вартості недорахованої електричної енергії у відповідності до п. 2.9. за формулою 2.7. Методики визначення обсягів і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ, за перерізом кабелю на дату складання акта, з акта про усунення порушення ПКЕЕ від 04.01.2018 по дату усунення порушення 21.03.2018 на загальну суму 182 021,28 грн., про що складено протокол № 4-8 від 20.04.2018 року (т. 1 а.с. 15, 18).

У зв'язку з несплатою Відповідачем суми недорахованої електричної енергії, Позивач звернувся з даним позовом до суду, та вимагає її стягнення в примусовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що складений позивачем акт про порушення № 123926 від 15.03.2018 року не містить вихідних даних, необхідних та достатніх для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії, та відповідно не міг бути підставою для прийняття рішення про відповідні нарахування.

Крім того, суд погодився з доводами відповідача, відносно відсутності в акті про порушення відомостей стосовно того, чи перебували електроустановки споживача під напругою, при тому, що під час перевірки, працівники позивача використовували лише штангенциркуль (розділ 3 акта про порушення), який не являється струмовимірювальним засобом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відносини пов`язані із поставкою електричної енергії є відносинами у сфері електроенергетики та регулюються Цивільним, Господарським кодексами, Законом України "Про ринок електричної енергії", нормативно-правовими актами у сфері електроенергетики.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За приписами частин 1, 2 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 235 ГК України встановлено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої електроенергії є оперативно-господарською санкцією.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 було затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) та визнано такими, що втратила чинність з 11.06.2018 постанову Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 "Про затвердження Правил користування електричною енергією" (із змінами), далі - ПКЕЕ.

Відповідно до п. 1.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 (із подальшими змінами) - ПКЕЕ, які були чинними до 11.06.2018, ними регулюються взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов Договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформлюється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Аналогічні положення щодо акту містяться у Методиці обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, згідно з пунктом 4.1 якої факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом (далі - енергопостачальник) порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕН оформлюється актом про порушення.

Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред'явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень.

У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Споживачі та представники енергопостачальника під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень, про що зазначається в акті про порушення.

Відповідно до акту про порушення № 123926 споживач при користуванні електричною енергією порушив наступні пункти Правил користування електричною енергією:

- п. 1.3 - постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом;

- п. 5.1 - договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається;

- п. 6.40 - у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656;

- п.п.1 п. 10.2 - споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

Таким чином, аналізуючи зміст акту про порушення № 123926 від 15.03.2018, колегія суддів констатує, що Відповідачу інкримінується саме - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, що не належить енергопостачальнику з метою безоблікового споживання електроенергії без порушення схеми обліку, тобто порушення пунктів 1.3, 5.1, п.п.1 п. 10.2 Правил користування електричною енергією.

Згідно з пунктом 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.2006 №28, постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Стаття 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачає, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно з п.4 частиною 2 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Пункт 6.40 ПКЕЕ містить перелік порушень у сфері електроенергетики, які є підставою для застосування Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електроенергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562 (надалі - Методика). Перелік порушень не є чітко визначеним законодавцем, підлягає розширеному тлумаченню, оскільки не є вичерпним.

Допущене відповідачем за доводами Позивача порушення ПКЕЕ у вигляді самовільного підключення струмоприймачів до електричної мережі, що не належить енергопостачальнику повз прилад обліку електричної енергії без порушення схеми обліку передбачено підпунктом 7 пункту 2.1 Методики та охоплюється п. 6.40 ПКЕЕ, про що свідчить усталена судова практика щодо вирішення спорів в галузі електроенергетиці.

Відповідно до п. 27 ст. 10.2 ПКЕЕ, споживач зобов'язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Пунктом 1.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ N 562 від 04.05.06 (надалі - Методика) встановлено, що ця Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) (далі енергопостачальник) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до пп. 7 п. 2.1. Методики, вона застосовується на підставі акту про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, як зокрема, підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку (що мало місце в даному випадку).

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги, що сам факт підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку є самостійним порушенням, передбаченим пп. 7 п. 2.1. Методики.

В той же час, Відповідачем заперечується той факт, що на його об'єкті виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електромережі.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення Відповідача (відзив на позов, заперечення), у яких останній неодноразово зазначав, що не здійснював жодних самовільних підключень, про які йде мова в Акті.

Під час дослідження наданих у справу доказів, зокрема, представлених Позивачем відеоматеріалів (том 1, а.с. 189), які являються додатком до акту про порушення № 123926 та фіксували процес проведення перевірки 15.03.2018 року, встановлено, що працівники енергопостачальника фактично не були допущені до електрощитової споживача. Складання акту відбувалося в приміщенні холу будинку по пров. Верстатобудівельному 3, без огляду схеми електропостачання та проведення вимірів її параметрів, що вказує на невідповідність зазначених в акті даних, доданим до нього відеоматеріалам.

Таким чином, з наявних у справі відеоматеріалів вбачається, що, не дивлячись на не допуск, представники Позивача, без фактичного огляду електроустановок споживача, склали у холі будинку, саме Акт про порушення, а не акт про не допуск.

Вказане беззаперечно та достеменно свідчить, що Позивач жодним чином не міг встановити відповідні обставини, зазначені в акті про порушення № 123926 від 15.03.2018, оскільки 15.03.2018 фактичний огляд електроустановок будинку відповідача трьома представниками Позивача не здійснювався, наданий Позивачем Акт про порушення спростовується наданими самим позивачем відеоматеріалами.

При цьому, колегія суддів не може задовольнити позовні вимоги на тій підставі, що Відповідач перешкоджав доступу відповідальних представників постачальника електричної енергії до електричних установок для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, оскільки підставою позовних вимог було порушення Відповідачем п.п. 1.3, 5.1, 6.40, 10.2 ПКЕЕ, а саме - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, що не належить енергопостачальнику з метою безоблікового споживання електроенергії без порушення схеми обліку, а відповідно до вимог частини 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що господарським судом дійсно встановлено, що Відповідач перешкоджав та не допускав працівників енергопостачальника до власних електроустановок, однак, відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України суд при ухваленні рішення не міг вийти у рішенні за межі позовних вимог, та з зазначених вище підстав задовольнити позов.

Згідно з положеннями п.6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

З оглядну на положення наведеного вище нормативного документа, акт про порушення, є документом, який фіксує факт здійснення споживачем порушення Правил, який повинен містити зміст виявленого порушення, а також, достатні вихідні дані, необхідні для визначення обсягу недорахованої електричної енергії.

Як убачається зі змісту рішення про застосування оперативно-господарської санкції (протокол № 4-8 від 20.04.2018), за результатами розгляду акта про порушення № 123926 від 15.03.2018 року, позивач здійснив розрахунок недорахованої електричної енергії на підставі п. 2.9 за формулою 2.7. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Формула 2.7. Методики, яка застосована Позивачем при здійсненні розрахунку, виглядає наступним чином: W = P · t;

де P - потужність самовільного підключення (кВт), що у разі підключення до однієї фази визначається за формулою P = I · U · cos(фі), у разі підключення до трьох фаз за формулою P=3 · I · U · cos(фі); I

де I - сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ), А.

Поперечна площа перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення, визначається на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології.

За згодою сторін сила струму може бути визначена, виходячи із сили струму навантаження електроустановки при підключенні усіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології;

U - номінальна фазна напруга, кВ;

cos(фі) - косинус кута між фазною напругою U та струмом фаз навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни. передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) відповідних засобів вимірювальної техніки cos(фі) приймається рівним 0,9.

t - час використання самовільного підключення протягом доби (приймається - 12 год./добу).

Як свідчить наданий у справу розрахунок (том 1, а.с. 15), при визначенні потужності самовільного підключення, сила струму (одиниця - І), визначена Позивачем виходячи з допустимого тривалого струму для поперечної площі перерізу кабелю 3х120al, що становить 200 Ампер.

Згідно даних схеми електропостачання споживача, яка наведена в акті про порушення, кабель АВВГ 3х120 визначено на схемі як точка (1).

Водночас, розділ 3 акта про порушення (результати проведення вимірів параметрів схеми електропостачання споживача на дату складання акта порушень) взагалі не містить даних про здійснення вимірів по точці (1), яка зазначена в схемі електропостачання споживача.

Зазначені обставини, указують на те, що при визначенні потужності самовільного підключення, Позивач безпідставно застосував силу струму, розраховану виходячи з поперечної площі перерізу кабелю 3х120al, адже вимірювання такого кабелю Позивачем не проводилося.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами відповідача, відносно відсутності в акті про порушення відомостей стосовно того, чи перебували електроустановки споживача під напругою, при тому, що під час перевірки, працівники позивача використовували лише штангенциркуль (розділ 3 акта про порушення), який не являється струмовимірювальним засобом.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що не зазначення в акті про використання струмовимірювального засобу не може спростовувати факт порушення, якщо він знайшов своє відображення в сукупності з іншими доказами, є безпідставними з огляду на наступне.

Позивач у скарзі не навів жодних інших доказів, крім акту про порушення № 123926 від 15.03.2018, які у сукупності доводять його позовні вимоги.

Позивач проігнорував той факт, що в даному Акті, який є єдиним письмовим доказом у якому фіксується порушення ПКЕЕ, відсутні будь-які докази, з яких би вбачалося, яким чином представники Позивача, не знімаючи пломбу № С25906866 (доказом цього є факт відсутності акту розпломбування) та не відкриваючи електрошафу, мали змогу достеменно встановити, тобто виявити та зафіксувати конкретний спосіб, у який Відповідач (як споживач) взагалі здійснив підключення, тим паче у електрошафі; більш того, здійснив це саме за допомогою кабелю АВВГ 3x120+1x70 мм.

І це при тому, що з огляду на зміст Акту (у т.ч. і таблиці, яка наведена у розділу 3 Акту) у представників Позивача, які здійснювали перевірку, був в наявності лише один засіб вимірювальної техніки, а саме штангенциркуль, яким можливо поміряти виключно діаметр (d) кабелю.

Водночас, для того, аби достеменно встановити, що саме вказаний у Акті кабель АВВГ 3x120+1x70 мм2 був задіяний Відповідачем для самовільного підключення, представники Позивача повинні були належним чином зафіксувати, що на момент перевірки даний кабель був під напругою, тим паче зробити вони це повинні були за допомогою інших спеціальних засобів вимірювальної техніки (наприклад - струмовимірювальними кліщами, тощо), та жодним чином не штангенциркулем, якими можливо поміряти виключно діаметр кабелю, а не силу струму, яка проходить через кабель.

Таким чином, Позивачем не доведено, яким чином за відсутності спеціальних засобів струмовимірювальної техніки ним було визначено U - номінальну фазну напругу, значення якої (0,22) в подальшому було застосовано при розрахунку недорахованої електричної енергії на підставі п. 2.9 за формулою 2.7. Методики (т. 1 а.с. 15).

З урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що складений позивачем акт про порушення № 123926 від 15.03.2018 року не містить вихідних даних, необхідних та достатніх для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії, та відповідно не міг бути підставою для прийняття рішення про відповідні нарахування.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2019 у справі №904/4994/18 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2019 у справі №904/4994/18 - залишити без змін.

Судові витрати Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.10.2019.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.М. Подобєд