УХВАЛА

м. Київ

25.09.2019Справа № 910/20154/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1. Компанії «Монторо Менеджмент ГмбХ»

2. Компанії «Вайлд Роуз Трі Ко. ЛТД.»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Ферта Холдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd).

про визнання договору поновленим

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Ферта Холдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd).

про усунення перешкод у користуванні приміщенням шляхом виселення

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

за участю секретаря судового засідання

Тарасюк І.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Білека Ю.І.

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Шаповалова В.І.

від третьої особи 1: не з`явився

від третьої особи 2: не з`явився

від третьої особи 3: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.11.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" подало позовну заяву про визнання договору № 01/10-13 оренди нежитлового приміщення, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боедем", поновленим на той самий строк, а саме з 01.09.2016 по 31.08.2019, і на тих самих умовах, та визнання за позивачем права користування нежитловим приміщенням площею 4 589. 90 кв. м, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1А) за адресою: місто Київ, вул. Кільцева дорога (Велика окружна), 4 (далі - Приміщення), на підставі договору.

Позовна заява мотивована незаконністю вчинених відповідачем дій з відключення від електропостачання орендованих позивачем за укладеним між сторонами 01.10.2013 договором № 01/10-13 оренди (далі - Договір) приміщень з аргументацію про припинення з 31.08.2016 дії договору, оскільки після закінчення з вказаної дати строку оренди за договором відповідач, незважаючи на неодноразові повідомлення позивача про готовність повернути орендовані приміщення та вимогою направити відповідачем уповноваженої особи для прийняття з оренди приміщення, протягом місяця з дня закінчення строку оренди не вчинив жодних дій з прийняття приміщень з оренди, у зв`язку із чим позивач продовжив користуватись орендованим приміщенням, здійснивши при цьому на вимогу відповідача за виставленими ним рахунками і орендні, і комунальні платежі за три місяці - вересень-листопад 2016 у зв`язку із користуванням приміщенням, що в сукупності свідчить про визнання відповідачем пролонгації договору відповідно до його умов. Вказані дії (бездіяльність) відповідача з неприйняття з оренди приміщень призвели до пролонгації договору, через що позивач також пролонгував з суборендарями договори суборенди приміщення, а наступне відключення приміщення від електропостачання та наполягання на цьому етапі на припиненні договору призводить до перешкоджання в користуванні позивачем на законних підставах приміщенням.

Відповідач подав зустрічну позовну заяву про виселення позивача з приміщення та зобов`язання позивача негайно звільнити приміщення.

Зустрічна позовна заява мотивована порушенням прав відповідача як власника приміщення користуватись ним, оскільки після припинення 31.08.2016 дії договору позивач не виконав свого обов`язку з повернення об`єкта оренди, незважаючи на звернення відповідача листом від 20.09.2016 (вручене Позивачу 29.09.2016). Також відповідач вказав про неодноразові порушення позивачем умов договору через систематичну несплату ним та затримку орендних платежів, про заборгованість позивача з орендної плати за договором та зі сплати комунальних послуг, про що позивачу неодноразово направлялись претензії, які були залишені ним без реагування. У зв`язку із цим у відповідача відсутні підстави для продовження дії договору на новий строк, а навпаки є заперечення щодо пролонгації договору, які висловлені у вказаному листі від 20.09.2016, та відповідно, які в сукупності є підставою для припинення договору оренди у зв`язку із закінченням строку його дії. Вимоги відповідача в листі від 13.10.2016 про сплату заборгованості з орендної плати та негайне звільнення приміщення з підписанням акта приймання-передачі були залишені позивачем без реагування. Відповідач наголосив, що після припинення електропостачання до приміщення позивачем вчинені дії з проникнення в приміщення першого поверху будівлі, де розташоване приміщення, шляхом зламу дверей та втручання в роботу електропідстанції з несанкціонованим підключенням до електропостачання другого поверху приміщення та необлікованим та безоплатним використанням електроенергії для власних потреб позивача. При цьому за допомогою працівників охоронної фірми фахівців відповідача не було допущено до приміщення електропідстанції для проведення регламентних та ремонтних робіт, а працівники охоронної фірми продовжують перебувати на першому поверсі будівлі, де розташоване приміщення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічні позові вимоги - задоволено частково: виселено позивача з приміщення; в задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2018 задоволено апеляційну скаргу позивача, скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2018, первісний позов задоволено; визнано договір поновленим на той самий строк - з 01.09.2016 по 31.08.2019 і на тих самих умовах та визнати за позивачем право користування приміщенням на підставі договору; в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Постановою Верховного Суду у справі 910/21054/16 від 23.10.2018 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" задоволено частково; постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 у справі № 910/20154/16 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно розпорядження керівника апарату Господарського суду м. Києва №05-23/2013 від 22.11.2018 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 910/20154/16, за результатами якого дану справу передано на розгляд судді Спичаку О.М., що відображено у протоколі автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2018, у зв`язку з чим вказана справа приймається до провадження суддею Спичаком О.М.

Ухвалою від 27.11.2018р. справа прийнята до свого провадження суддею Спичаком О.М. Вказаною ухвалою постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.12.2018р.

26.12.2018р. підготовче засідання було відкладено на 09.01.2019р.

09.01.2019р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів, підготовче засідання відкладено на 01.02.2019р.

01.02.2019р. підготовче засідання було відкладено на 11.02.2019р.

Ухвалою від 11.02.2019р. залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за первісним позовом та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом Ферта Холдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd).

Ухвалою від 13.02.2019р. повідомлено учасників судового процесу, що підготовче засідання по справі відбудеться 06.09.2019р. в приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: 01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 44-Б, зал судових засідань №7. Одночасно, постановлено звернутись до компетентного органу Белізу - The Registrar of the Supreme Court of Belize at the Ministry of Justice через Головне управління юстиції у місті Києві із проханнями про вручення Компанії «Монторо Менеджмент ГмбХ» та Компанії «Вайлд Роуз Трі Ко. ЛТД.» перекладу на англійську мову, з нотаріальним засвідченням його вірності позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо», зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» та ухвали від 01.02.2019р. Господарського суду міста Києва по справі №910/20154/16; звернутись до компетентного органу Республіки Сейшельські острови - The Registrar of the Supreme Court Supreme Court PO Box 157 Victoria Republic of Seychelles через Головне управління юстиції у місті Києві із проханнями про вручення Ферта Холдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd) перекладу на англійську мову, з нотаріальним засвідченням його вірності позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо», зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» та ухвали від 01.02.2019р. Господарського суду міста Києва по справі №910/20154/16. Вказаною ухвалою зупинено провадження у справі №910/20154/16 до надходження відповідей від іноземного суду або іншого компетентного органу Белізу та іноземного суду або іншого компетентного органу Республіки Сейшельські острови на прохання Господарського суду міста Києва про вручення третім особам нотаріально засвідчених перекладів на англійську мову, з нотаріальним засвідченням його вірності, позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо», зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» та ухвали від 01.02.2019р. Господарського суду міста Києва по справі №910/20154/16.

24.06.2019р. до суду надійшла відповідь компетентного органу Республіки Сейшельські острови щодо неможливості виконання судового доручення, з огляду на відсутність Ферта Холдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd) за визначеною адресою.

Приймаючи до уваги, що судом було вчинено всі дії, які передбачено господарським процесуальним законодавством України з метою належного повідомлення учасників справи - нерезидентів України про судове засідання у справі № 910/20154/16, з огляду на те, що сплив термін, який судом визначено як достатній для повідомлення учасників справи, ухвалою від 06.09.2019р. провадження по справі поновлено.

06.09.2019р. представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» було подано заяву про зміну позовних вимог, в якій викладено позовні вимоги у наступній редакції: визнати договір оренди нежитлового приміщення №01/10-13 від 01.10.2013р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «БОЕДЕМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо», поновленим на той самий строк, а саме з 01.09.2016р. по 31.07.2019р., і на тих самих умовах; визнати договір оренди нежитлового приміщення №01/10-13 від 01.10.2013р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «БОЕДЕМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо», поновленим з 01.08.2019р. по 30.06.2022р. на тих самих умовах; визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» право користування нежитловим приміщенням, площею 4589,90 кв.м, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1А), яка знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Кільцева дорога (Велика Окружна), 4, на підставі договору оренди нежитлового приміщення №01/10-13 від 01.10.2013р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «БОЕДЕМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо».

В якості підстави позовних вимог у вказані редакції позивачем за первісним позовом визначено відсутність заперечень відповідача стосовно поновлення договору оренди нежитлового приміщення №01/10-13 від 01.10.2013р. з 01.09.2016р. по 31.07.2019р. та після спливу вказаного строку, що, на думку вказаного учасника судового процесу, вказує на наявність підстав вважати вказаний правочин поновленим і у подальшому з 01.08.2019р. по 30.06.2022р.

Оцінюючи правову природу вказаної заяви суд зазначає, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено подання позивачем заяви про зміну позовних вимог. Такі заяви повинні бути оцінені судом як заяви про збільшення чи зменшення позовних вимог або як зміна предмету чи підстав позову.

Розглянувши вказану заяву позивача, суд дійшов висновку щодо відмови в її прийнятті з урахуванням наступного.

Принцип диспозитивності у господарському процесі означає, що процесуальні правовідносини виникають, змінюються і припиняються за ініціативи безпосередніх учасників спірних матеріальних правовідносин, які мають можливість за допомогою господарського суду розпоряджатися процесуальними правами і спірним матеріальним правом.

Згідно зі статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За приписами ч.3 ст.46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Вказана правова норма встановлює, що одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Тому у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 22.07.2018р. по справі №910/18802/17.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення прав чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 27.06.2018р. по справі №910/11255/16.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 19.06.2019р. по справі №910/19581/16

Проте, зі змісту поданої позивачем заяви полягає, що позивачем змінено як позовну вимогу, так і обставини, на яких ґрунтується позов.

Зокрема, наразі, судом розглядаються вимоги позивача за первісним позовом про визнання договору оренди нежитлового приміщення №01/10-13 від 01.10.2013р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «БОЕДЕМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо», поновленим на той самий строк, а саме з 01.09.2016р. по 31.07.2019р., і на тих самих умовах та визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» право користування нежитловим приміщенням, площею 4589,90 кв.м, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1А), яка знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Кільцева дорога (Велика Окружна), 4, на підставі договору оренди нежитлового приміщення №01/10-13 від 01.10.2013р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «БОЕДЕМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо».

Одночасно, у заяві про зміну позовних вимог позивачем також викладено позовну вимогу про визнання договору оренди нежитлового приміщення №01/10-13 від 01.10.2013р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «БОЕДЕМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо», поновленим з 01.08.2019р. по 30.06.2022р. на тих самих умовах.

Тобто, фактично позивачем змінено предмет позову, а саме заявлено вимогу про визнання правочину з оренди нерухомого майна поновлених на інший період.

Судом вказувалось, що в якості підстави позовних вимог у вказані редакції позивачем визначено відсутність заперечень відповідача стосовно поновлення договору оренди нежитлового приміщення №01/10-13 від 01.10.2013р. після 31.07.2019р., що, на думку позивача, вказує на наявність підстав вважати вказаний правочин поновленим і у подальшому з 01.08.2019р. по 30.06.2022р.

Наразі, суд зазначає, що фактично Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» в основу позовних вимог про визнання договору оренди поновленим з 01.08.2019р. по 30.06.2022р. покладено нові підстави, а саме відсутність заперечень орендодавця після 31.07.2019р.

В контексті означеного суд звертає увагу на те, що нормативно-правовим обґрунтування позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» є ст.764 Цивільного кодексу України, в якій визначено правові наслідки продовженням користування майном після закінчення строку договору найму.

Зокрема, вказаною статтею унормовано, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Тобто, у вирішенні питання щодо поновлення правочину на підставі вказаної правової норми дослідженню підлягають обставини відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору найму, тобто у даному випадку, як після настання строку, встановленого умовами договору №01/10-13 від 01.10.2013р. (31.08.2016р.), та і строку, на який, як вважає позивач, договір у подальшому було поновлено.

Отже, за висновками суду, поновлення договору після 31.08.2016р. та після 31.07.2019р. має різні обставини, які підлягають дослідженню окремо у кожному випадку, та фактично становлять різні підстави позову.

За таких обставин, виходячи з того, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» направлена одночасно на зміну предмету та підстав позову, що суперечить приписам ч.3 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку щодо відмови в її прийнятті.

Одночасно, суд вважає за доцільне зауважити, що згідно ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливим елементом верховенства права є гарантії справедливого судочинства. Так, у справі «Bellet v. France» Європейським судом з прав людини вказано, що ст.6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права.

При цьому, право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У справі «Golder проти Сполученого Королівства» Європейським судом з прав людини зазначено, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб).

Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (див. рішення у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява N 38695/97, п.43, ECHR 2000-II).

У даному випадку суд зазначає, що відмова в прийнятті заяви про позивача за первісним позовом ніяким чином не призведе до порушення права на доступ до правосуддя, а є відтворенням державного регулювання правил здійснення господарського судочинства.

Одночасно, у судовому засіданні 25.09.2019р. судом також було розглянуто та відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» про закриття провадження по справі, з огляду на відсутність предмету спору. При цьому, суд виходив з такого.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Предметом позову за первісним позовом у даній справі є вимоги про визнання договору оренди нежитлового приміщення №01/10-13 від 01.10.2013р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «БОЕДЕМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо», поновленим на той самий строк, а саме з 01.09.2016р. по 31.07.2019р., і на тих самих умовах та визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» право користування нежитловим приміщенням, площею 4589,90 кв.м, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1А), яка знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Кільцева дорога (Велика Окружна), 4, на підставі договору оренди нежитлового приміщення №01/10-13 від 01.10.2013р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «БОЕДЕМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо».

Суд зазначає, що сплив строку, щодо якого позивачем заявлено позовні вимоги про визнання договору оренди поновленим, ніяким чином не вказує на припинення предмету спору.

До того ж, судом враховано, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» підтримано, а отже, спір стосовно поновлення орендних правовідносин між позивачем та відповідачем не припинив свого існування.

За таких обставин, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку стосовно відсутності підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» про закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст.46, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» про зміну позовних вимог.

2. Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» про закриття провадження по справі.

Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції.

Повний текст складено та підписано 26.09.2019

Суддя Спичак О.М.