ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" вересня 2019 р. Cправа №902/358/19

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали справи

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

до Управляння Державної автомобільної інспекції УМВС України у Вінницькій області

про стягнення 5792,50 грн коштів, збережених без достатньої правової підстави

учасники процесу:

представник позивача: ОСОБА_1, діє на підставі довіреності;

представник відповідача: ОСОБА_2, діє на підставі довіреності.

В С Т А Н О В И В :

06.05.2019 на адресу Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов'язання Ліквідаційну комісію УДАІ УМВС України у Вінницькій області перерахувати безпідставно отримані кошти в сумі 5792,50 грн (збір під час набуття права власності на легкові автомобілі) на рахунок управління Державної казначейської служби в місті Вінниці.

За вказаним позовом ухвалою суду від 11.05.2019 відкрито провадження у справі №902/358/19, вирішено її розгляд здійснити за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.07.2019 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче судове засідання на 05.08.2019.

На визначену судом дату (05.08.2019) з'явилися представники обох сторін.

За результатами судового засідання, 05.08.2019, суд постановив ухвалу про зміну найменування відповідача у справі №902/358/19 з "Ліквідаційна комісія УДАІ УМВС України у Вінницькій області" на "Управляння Державної автомобільної інспекції УМВС України у Вінницькій області", про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи для судового розгляду по суті на 24.09.2019.

Під час судового засідання, 24.09.2019, в ході з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, натомість представник відповідача проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Після закінчення судових дебатів, суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для прийняття рішення по справі та орієнтовний час його проголошення - 24.09.2019.

На оголошення вступної та резолютивної частини рішення (24.09.2019) представники сторін не з'явились.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

В період з 03.04.2018 по 27.04.2018 працівниками управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі по тексту також - Головне управління, позивач) в Територіальному сервісному центрі №0541 регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області (далі по тексту також - ТСЦ №0541 РСЦ МВС у Вінницькій області) проведено звірку правильності, повноти нарахування та своєчасності перерахування збору при набутті права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Територіальних органах МВС з надання сервісних послуг за період з 01.11.2015 по 31.12.2015.

За результатами вищезазначеної звірки складено Акт №1 від 27.04.2018 (далі по тексту - Акт), зі змісту якого слідує, що при перевірці матеріалів виконаних операцій №408 встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_3 від 17.11.2015 №76574175 здійснено первинну реєстрацію автомобіля Renault Laguna вартістю 193083,33 грн без ПДВ, з якої належить до сплати збору з операцій при набутті права власності на легкові автомобілі в розмірі 3% - 5792,50 грн. Платіжні документи щодо сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій при набутті права власності на легкові автомобілі при первинній державній реєстрації в Україні відсутні.

Разом з тим, з копії квитанції №96 від 04.11.2015, яка долучена позивачем до позовних матеріалів слідує, що ОСОБА_3 сплачено грошові кошти в розмірі 5793 грн на рахунок ВДАЇ УМВС України у Вінницькій області.

Водночас, згідно виписок головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області по рахунку 0002 «збір під час набуття права власності на легкові автомобілі» сума збору від ОСОБА_3 не надходила.

Таким чином, у вищезазначеному Акті сформовано висновок, згідно якого ТСЦ №0541 РСЦ МВС у Вінницькій області належить перерахувати суму 5792,50 грн на рахунок 0002 управління Державної казначейської служби в місті Вінниці в строк до 17.05.2018.

Вказаний припис у визначений строк не був виконаний, у звязку з чим головне управління звернулось до Регіонального сервісного центру МВС України у Вінницькій області (далі - РСЦ МВС у Вінницькій області) з листом від 24.05.2018 року за №4076/09-47/08 щодо сплати збору на належний рахунок.

У відповідь на вказане звернення РСЦ МВС у Вінницькій області відреагувало листом від 01.06.2018 року за №31/2-2888, в якому повідомило, що під час сплати за наданні послуги кошти в розмірі 5792,50 грн помилково сплачені на рахунок ВДАІ УМВС України у Вінницькій області.

В подальшому, позивачем на адресу відповідача направлено лист №31/2-1725 від 05.05.2018 про повернення безпідставно отриманих коштів.

Разом з тим, відповідач вказані кошти не повернув, що стало підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

З огляду на встановлені обставини справи суд враховує наступне.

Сплата збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачена Законом України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» №400 від 26.06.1997 та Порядком сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998 (далі - Порядок).

Згідно п.15 Порядку, суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій, визначених пунктом 12 цього Порядку, сплачуються платниками на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до загального фонду державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства, за місцем проведення першої державної реєстрації в Україні легкового автомобіля в підрозділах Державтоінспекції МВС (у редакції чинній на момент здійснення операції).

Таким чином, сплачений збір під час набуття права власності на легкові автомобілі в розмірі 5792,50 грн підлягає зарахуванню за призначенням, на відповідний рахунок Державної казначейської служби в місті Вінниці.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі по тексту також - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.ст. 525, 526 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначено статтею 1212 ЦК України.

Так, за приписами ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Так, характерною особливістю кондиційних зобов'язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов'язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов'язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондиційному зобов'язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондикційне зобов'язання виникає за наявності таких умов:

1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого);

2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред'явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов'язаний договірними правовідносинами щодо речі.

З огляду на викладене, враховуюче, що відповідач не перерахував кошти, які підлягають переказу на рахунок, призначений для збору під час набуття права власності на легкові автомобілі, відкритий в управлінні Державної казначейської служби (тобто збереження майна відбулося за відсутності правової підстави), суд вважає позовну вимогу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області правомірною та обґрунтованою.

При цьому суд враховує, що в ході судового розгляду справи відповідач визнав обставину одержання на власний рахунок збору в розмірі 5792,50 грн та неперерахування їх до загального фонду державного бюджету.

Як встановлено ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду доказів в спростування позовних вимог. За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку, визначеному ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76-80, 86, 91, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Зобовязати Управляння Державної автомобільної інспекції УМВС України у Вінницькій області (вул.Ботанічна, 24, м.Вінниця, 21010, ) перерахувати кошти в сумі 5792,50 грн (збір під час набуття права власності на легкові автомобілі) на рахунок 0002 управління Державної казначейської служби в місті Вінниці.

3. Стягнути з Управляння Державної автомобільної інспекції УМВС України у Вінницькій області (вул.Ботанічна, 24, м.Вінниця, 21010, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, 21036; ) 1921,00 грн судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 04 жовтня 2019 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, 21036);

3-4 - відповідачу (вул.Театральна,10, м.Вінниця, 21010; вул.Ботанічна, 24, м.Вінниця, 21010);