Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/407/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Пеньківській О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю-Підприємство "Авіс" (м.Вінниця)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська компанія" Баварія Агро" (м.Умань Черкаської області)

про стягнення 2613112,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю-Підприємство "Авіс" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська компанія "Баварія Агро" 2613112,00грн штрафу, з яких: 2332000,00грн штрафу за непоставку продукції та 281112,00грн штрафу за нецільове використання посівного матеріалу.

Ухвалою від 07.05.19 господарський суд, зокрема, прийняв позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та призначив підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.07.19 продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.09.19 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/407/19 до судового розгляду по суті на 01.10.19.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідач повноважного представника в судові засідання не направляв, про причини неявки суд не повідомляв.

Суд приймає до уваги, що після відкриття провадженняу справі (07.05.19) відповідач змінив місцезнаходження юридичної особи (з 10.05.19), при цьому враховує, що всі ухвали Господарського суду Житомирської області направлялись відповідачу як на адресу, яка вказана у позовній заяві (12140, АДРЕСА_1) так і на нову юридичну адресу ТОВ "Сільськогосподарська компанія "Баварія-Агро", яка зазначена у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (20300, Черкаська область, м.Умань, вул.Старицького, 5), однак повернуті органом поштового зв'язку із відмітками "за закінченням встановленого строку зберігання", "інші причини, що не дали змови виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення" (а.с.47-50, 65-66, 80-85, 96-98,101-103).

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправникові у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Згідно з частинами 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Водночас суд зазначає, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

З урахуванням наведеного відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Житомирської області у справі №906/407/19 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.03.17 між Товариством з обмеженою відповідальністю-Підприємство "Авіс" (позивач/сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська компанія "Баварія Агро" (відповідач /сторона 2) укладено договір контрактації сільськогосподарської продукції №ДА-17 (а.с.17-21), за умовами якого сторони домовились, що в порядку та на умовах, зазначених у даному договорі, сторона 1 зобов'язується передати стороні 2 посівний матеріал високоолеїнового соняшника та здійснити розрахунок за поставлений стороною 2 соняшник, вирощений із посівного матеріалу ( п.п.1.1.1 договору).

Підпунктом 1.1.2. договору визначено, що сторона 2 зобов'язується прийняти посівний матеріал і використати його за цільовим призначенням, встановленим даним Договором, здійснити за нього розрахунок та поставити стороні 1 соняшник, вирощений із посівного матеріалу.

Згідно пп.1.1.3. договору сторона 1 зобов'язується прийняти соняшник, вирощений стороною 2 із посівного матеріалу, та оплатити його вартість протягом десяти банківських днів від дня фактичного отримання соняшника від сторони 2 із одночасним підписанням накладних та/або інших документів, передбачених даним Договором.

Найменування, кількість предмета договору, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниці виміру, ціна одиниці виміру та загальна сума предмета договору визначаються у специфікаціях, рахунках, видаткових накладних, актах приймання-передачі та/або інших товарно-супровідних документах, які є невід'ємною частиною даного договору (п.1.3 договору №ДА-17).

Відповідно до п.2.1 договору сторона 1 зобов'язується:

2.1.1 передати стороні 2 посівний матеріал у кількості 530 (п'ятсот тридцять) посівних одиниць з метою його посіву на земельній ділянці розміром 1060 (тисяча шістдесят) га. Ціна одиниці та загальна вартість всієї його партії зазначається у специфікації та/або видатковій накладній;

2.1.3 придбати у сторони 2 весь врожай соняшника, вирощеного стороною 2 із посівного матеріалу та зібраного на земельній ділянці, відведеної для такої мети розміром 1060 (тисяча шістдесят) га;

2.1.4 поставити посівний матеріал стороні 2 власними транспортними засобами та за власний рахунок до 30 квітня 2017 року. Вартість транспортування входить у вартість посівного матеріалу та зазначається у видаткових накладних;

2.1.6 оплатити вартість соняшника, вирощеного стороною 2 із посівного матеріалу, яка рівняється ринковій ціні звичайного товарного соняшника станом на день його поставки (купівлі - продажу) у регіоні місцезнаходження сторони 2 по заліковій вазі згідно з квитанціями, оформленими лабораторією сторони 1.

За окремою домовленістю сторін, яка оформлюється шляхом підписання додаткової угоди, ринкова ціна може бути збільшена на суму 200,00 (двісті грн, 00коп) грн за одну тону та більше залежно від проценту олеїнової кислоти (не менше 82%), кон'юктури ринку та об'єму партії.

Якщо процент олеїнової кислоти менше 82%, то ціна соняшника дорівнює ринковій ціні звичайного товарного соняшника на дату поставки.

Пунктом 2.2. договору сторони узгодили, що сторона 2 зобов'язується:

2.2.1 своєчасно та у повному обсязі прийняти від сторони 1 посівний матеріал і використати його включно за цільовим призначенням. Цільовим призначенням/використанням посівного матеріалу у контексті даного Договору є посів посівного матеріалу, вирощення із нього соняшника й поставки всієї його кількості виключно стороні 1;

2.2.2 своєчасно та належним чином засіяти земельну ділянку розміром 1060 (тисяча шістдесят) га посівним матеріалом;

2.2.3 своєчасно, у повному обсязі та з найменшими втратами виростити, зібрати врожай соняшника та зберігати його у належних умовах до дня передачі виключно стороні 1 з усіма передбаченими законодавством супровідними документами;

2.2.4 оплатити стороні 1 вартість посівного матеріалу не пізніше 01 жовтня 2017 року;

2.2.5 поставити соняшник, вирощений із посівного матеріалу, виключно стороні 1 у такому порядку:

- 50 (п'ятдесят) % від загального обсягу врожаю соняшника до 01 січня 2018 року;

- 50 (п'ятдесят) % від загального обсягу врожаю соняшника до 01 травня 2018 року;

2.2.6 поставити вирощений із посівного матеріалу соняшник та зібраний на земельній ділянці, відведеної для такої мети розміром 1060 (тисяча шістдесят) га у загальній кількості із розрахунку двадцять п'ять центнерів з одного гектару власними транспортними засобами та за власний рахунок виключно на адресу виробничих потужностей сторони 1, а саме: Вінницька область, смт.Крижопіль, вул.Тютюнника, 88. Поставка соняшника транспортом сторони 1 можлива за попередньою письмовою домовленістю про це між сторонами з одночасним коригуванням ціни із врахуванням транспортних витрат.

У розділі 4 договору №ДА-17 сторона 2 гарантує якість соняшника, яка повинна відповідати ДСТУ 4694:2006 "Соняшник. Олійна сировина. Технічні умови" і не повинна перевищувати граничні норми, визначені п.4.1 цього розділу.

Позивач та відповідач погодили ціну предмета договору №ДА-17 та порядок розрахунків у розділі 5 цього договору, зокрема у п.5.1 домовились, що одиниця виміру предмета договору визначається у договорі, специфікаціях, рахунках, видаткових накладних, які є невід'ємною частиною даного Договору.

У п.п.5.3 договору №ДА-17 сторони передбачили, що у випадках оплати 100% вартості посівного матеріалу, сторони погодили, що на дату оплати стороною 2 вартості поставленого та неоплаченого посівного матеріалу (повної або часткової), передбаченої пп.2.2.4 пункту 2.2 договору, його ціна підлягає обов'язковому уточненню стороною 1 без додаткового узгодження із стороною 2 за формулою: Цопл=Цпост х (ОСОБА_1/Кпост).

Пунктом 5.4. договору №ДА-17 встановлено, що у випадку часткової оплати, коли на дату оплати (повної або часткової) за поставлений та неоплачений посівний матеріал Коп/Кпост більше дорівнює 1,01, то ціна посівного матеріалу підлягає коригуванню стороною 1 без додаткового узгодження із стороною 2. Сторона 1 виставляє рахунок на оплату вирахуваної вартості неоплачуваного посівного матеріалу, а сторона 2 зобов'язується оплатити даний рахунок не пізніше трьох банківських днів з дня отримання такого рахунку. У цьому випадку вартість посівного матеріалу, що вказується в рахунку підлягає розрахунку за наступною формулою: Цост=((Копл1/Кдог)хС1 грн)+(Копл2/Кдог)х С2 грн) + (Копл3/Кдог)хС3 грн)+...+(КоплN/Кдог)хСNгрн)).

Згідно п.6.1. договору посівний матеріал вважається переданим стороною 1 та прийнятим стороною 2: за кількістю: шляхом перевірки та порівняння, відповідно кількості посівних одиниць до кількості посівних одиниць, вказаних у супровідних документах на посівний матеріал. Одна посівна одиниця посівного матеріалу складає 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) насіння, що відповідає національному стандарту виміру кількості насіння соняшника; за якістю: відповідно до п.4.2. договору №ДА-17.

Факт приймання - передачі предмета договору підтверджується оформленими належним чином видатковими накладними (п.6.5 договору №ДА-17).

У разі, якщо сторона 2 не поставила та/або не допоставила стороні 1 соняшник у кількості та/або строки, передбачені даним Договором, вона зобов'язана протягом семи календарних днів від дня отримання від сторони 1 відповідної письмової вимоги, сплатити на користь останньої штраф у розмірі двадцяти % від ринкової вартості не переданого стороні 1 соняшника у встановлений термін та кількості, але не менше суми із розрахунку: із площі 1060 га при врожайності 2,0 т з одного га та вартості 11 000,00 грн за одну тону (п. 7.5. договору №ДА-17).

У разі, якщо сторона 2 не поставила та/або не допоставила стороні 1 соняшник у кількості та/або строки, передбачені даним договором, вважається, що вона використала посівний матеріал не за цільовим призначенням і зобов'язана протягом семи календарних днів від дня отримання від сторони 1 відповідної письмової вимоги, сплатити на користь останньої штраф у розмірі двадцяти % вартості посівного матеріалу за його нецільове використання (п. 7.6. договору №ДА-17).

Строк дії договору №ДА-17, передбачений п.п.10.1 - 10.2 даного договору, починається з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та закінчується 31.05.18 року.

06.03.17 ТОВ - Підприємство "Авіс" та ТОВ "Сільськогосподарська компанія "Баварія Агро" узгодили специфікацію №1 про передачу стороною 1 Договору та прийняття стороною 2 договору посівного матеріалу за найменуванням NUSEED HXK 12 MO 10 та DOW SEEDS 8X463KЛ, ціною одиниці посівного матеріалу, у кількості 530 одиниць посівного матеріалу, загальною вартістю посівного матеріалу без ПДВ та загальною вартістю останнього з ПДВ, що становить всього: 2811120,00грн. Датою поставки посівного матеріалу сторони визначили 30 квітня 2017 року (а.с.22).

На виконання умов договору та з дотриманням положень специфікації позивач поставив відповідачу товар HXK12MO10 (NHK12MO10) (FJ154C-4) та 8H 463КЛ (8H 463 CL) у кількості 530 одиниць посівного матеріалу на загальну суму 2811120,00грн, що підтверджується видатковою накладною №AV000023104 від 20.04.2017 (а.с.23). Зазначений товар отримано без претензій щодо кількості та якості директором підприємства ОСОБА_1, що підтверджується довіреністю №3 від 20.04.2017 (а.с.24).

В свою чергу відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань своєчасно не оплатив вартість отриманого посівного матеріалу.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 04.10.18 у справі №906/532/18 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська компанія "Баварія Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю-Підприємство "Авіс" 2319642,13грн, з яких: 1431224,01грн основного боргу за неналежне виконання умов договору №ДА-17 контрактації сільськогосподарської продукції, 509665,49грн пені, 262567,21грн 10%річних, 116185,42грн витрат на інфляційне збільшення, 34794,63грн судового збору та 10000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, в силу ч.4 ст.75 ГПК України, обставини щодо наявності заборгованості відповідача перед позивачем, встановлені рішенням суду у справі №906/532/18, яке набрало законної сили.

Крім того, виходячи з умов договору відповідач з 1060,00га мав зібрати соняшника у кількості 2650,00тон та поставити його позивачу у такі строки:

до 01 січня 2018 року - 50% від загальної кількості, а саме :1325,00тон;

до 01 травня 2018 року - 50% від загальної кількості, а саме: 1325,00тон.

На виконання умов договору відповідач до 01.01.18 здійснив лише часткову поставку соняшника, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення штрафу, за наслідками розгляду якого Господарським судом Житомирської області прийнято рішення від 13.12.18 у справі №906/719/18, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська компанія "Баварія Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю-Підприємство "Авіс" 2013756,80грн штрафу за недопоставку соняшника до 01.01.2018; 250348,80грн штрафу за нецільове використання посівного матеріалу; 33961,59грн судового збору та 10000,00грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с.90-94).

Як стверджує позивач та свідчать матеріали справи, відповідач в порушення умов договору також не виконав зобов'язань за договором по поставці соняшника позивачу до 01.05.18 у кількості 1325,00тон.

04.06.18 позивач на адресу відповідача направив вимогу №350, в якій вимагав негайно сплатити на користь сторони 1 штраф за не поставку соняшника у розмірі 2332000,00грн та штраф за безпідставне використання посівного матеріалу в розмірі 281112,00грн, яка останнім залишена без задоволення (а.с.27-31).

За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення штрафу у розмірі 2332000,00грн, обрахованого на підставі п.п.7.5. договору за непоставку посівного матеріалу до 01.05.18 та 281112,00грн штрафу, обрахованого у відповідності до п.7.6. договору за нецільове використання посівного матеріалу.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про е задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору №ДА-17 контрактації сільськогосподарської продукції від 06.03.17.

Відповідно до ст.713 ЦК України за договором контрактації сільськогосподарської продукції виробник сільськогосподарської продукції зобов'язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначеному ним одержувачеві, а заготівельник зобов'язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору.

До договору контрактації застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання відповідно до ч.1 ст.230 ГК України він зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню).

Неустойкою (штрафом, пенею) відповідно до положень ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Умовами Договору визначено, що сторона 2 (відповідач) зобов'язана поставити соняшник, вирощений із посівного матеріалу, виключно стороні 1 (позивачу) у такому порядку: 50% від загального обсягу врожаю соняшника до 01.01.18; 50% від загального обсягу врожаю соняшника до 01.05.18 (п. 2.2.5 Договору).

Матеріалами справи стверджується, що відповідач не здійснив поставку соняшника (50% від загального обсягу врожаю соняшника до 01.05.18) в обумовлені договором №ДА-17 строки.

Як зазначалося раніше, п.7.5. договору №ДА-17 передбачено, у разі, якщо сторона 2 не поставила та/або не допоставила стороні 1 соняшник у кількості та/або строки, передбачені даним Договором, вона зобов'язана протягом семи календарних днів від дня отримання від сторони 1 відповідної письмової вимоги, сплатити на користь останньої штраф у розмірі двадцяти % від ринкової вартості не переданого стороні 1 соняшника у встановлений термін та кількості, але не менше суми із розрахунку: із площі 1060 га при врожайності 2,0 т з одного га та вартості 11000,00грн за одну тону.

Позивач застосував до відповідача штраф за недопоставку соняшника до 01.05.18 в сумі 2332000,00грн, а саме: 1060га х 2т = 2120т : 2 = 1060т х 11000,00грн = 11660000,00грн х 20% (штрафу) = 2332000,00грн.

Господарський суд, перевіривши розрахунок штрафу за недопоставку соняшнику, визнав його арифметично правильним, тому задовольняє його в повному розмірі на суму 2332000,00грн.

Крім цього, п.7.6. Договору №ДА-17 зазначено, що у разі, якщо сторона 2 не поставила та/або недопоставила стороні 1 соняшник у кількості та/або строки, передбачені даним Договором, вважається, що вона використала посівний матеріал не за цільовим призначенням і зобов'язана протягом семи календарних днів від дня отримання від сторони 1 відповідної письмової вимоги, сплатити на користь останньої штраф у розмірі двадцяти % вартості посівного матеріалу за його нецільове використання.

Як свідчать матеріали справи, відповідач до 01.15.18 не поставив позивачу соняшник, таким чином сторона 2 використала не за цільовим призначенням посівний матеріал у кількості 530 п.о : 2 = 265 п.о.

Вартість однієї посівної одиниці складає: 2811120,00грн:530 п.о. = 5304,00грн.

Отже сума штрафу за нецільове використання посівного матеріалу становить: 265 п.о. х 5 304,00грн = 1405560,00грн х 20 % (штраф) =281112,00грн, яка є обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню на суму 2613112,00грн, з яких: 2332000,00грн штрафу за непоставку соняшника до 01.05.18; 281112,00грн штрафу за нецільове використання посівного матеріалу.

Щодо витрат, пов'язаних з судовими витратами та витратами з наданням правничої допомоги на суму 10 000,00грн.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За Договором про надання правової допомоги №К-20 від 10.05.18, укладеного між ОСОБА_2, яка діє на підставі Свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю серії ВН №000116, виданого на підставі Рішення Ради адвокатів Вінницької області від 18 січня 2017 року №1 (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю - Підприємство "Авіс" (клієнт), сторони погодили, що адвокат зобов'язався надавати клієнту правову допомогу щодо захисту прав та законних інтересів останнього в судах всіх інстанцій, державної виконавчої служби, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування у справі за позовом клієнта до ТОВ "Сільськогосподарська компанія "Баварія Агро" про стягнення коштів, а клієнт зобов'язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором. Номер справи зазначається в ухвалі господарського суду про відкриття провадження, яка є невід'ємною частиною даного Договору (а.с.37-38).

Пунктом 1.2 договору сторони узгодили, що правова допомога полягає в:

- зборі та правовому аналізі інформації, документів та матеріалів, що стосується справи;

- надання усних та письмових консультацій та роз'яснень щодо правових питань, що стосуються справи;

- складанні необхідних для справи процесуальних документів, скарг, претензій та позовних заяв, тощо;

- виконанні окремих доручень клієнта, що стосується справи;

- представництві інтересів клієнта в судах всіх інстанцій, державної виконавчої служби, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування з питань, що стосуються справи.

За умовами п.3.1. Договору про надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду) в розмірі десять тисяч гривень в якості попередньої оплати шляхом видачі коштів з каси клієнта із зазначенням відповідного призначення платежу.

Факт сплати позивачем адвокату ОСОБА_2 коштів за правову допомогу підтверджується видатковими касовими ордерами від 10.05.18 на суму 9800,00грн та від 11.05.18 на суму 200,00грн (а.с.39-40).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього Закону).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов підлягає задоволенню, такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у ст.126 ГПК України та у ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Як зазначено вище, відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 10.05.18 клієнт та адвокат встановили, що розмір гонорару адвоката складає 10000,00грн.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, приймаючи до уваги час на підготовку матеріалів до судового засідання, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а відтак суд задовольняє зазначені вимоги позивача щодо відшкодування за рахунок відповідача його витрат, пов'язаних з правничою допомогою у розмірі 10000,00грн.

Судовий збір, відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю-Підприємство "Авіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська компанія "Баварія Агро" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська компанія "Баварія Агро" (20300, Черкаська область, м.Умань, вул.Старицького, 5, ідентифікаційний код 40397551) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю-Підприємство "Авіс" (21037, м.Вінниця, вул.Пирогова, б.150, ідентифікаційний код 13304871)

- 2332000,00грн штрафу за непоставку соняшника до 01.05.18;

- 281112,00грн штрафу за нецільове використання посівного матеріалу;

- 39196,68грн судового збору;

- 10000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 4прим.:

1 - у справу,

2 - позивачу (рек. з пов..),

3-4 - відповідачу (рек. з пов..): 1. 20300 Черкаська область, м.Умань, вул.Старицького, 5;

2. 12140, Житомирська область, Хорошівський район, с.Дворище, вул.Лесі Українки, буд.10, кім.2).