СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Справа № 922/598/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. 2249 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 20.06.2019 року, ухвалене у приміщенні вказаного суду суддею Присяжнюк О.О., повний текст якого складено 25.06.2019 року, у справі

за позовом Дочірнього підприємство "Будівельна фірма "СУ-460", м. Харків,

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "ХАРКІВТРАНСГАЗ" АТ "Укртрансгаз", м. ,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.06.2019 року позовні вимоги Дочірнього підприємства "Будівельна фірма "СУ-460" до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "ХАРКІВТРАНСГАЗ" АТ "Укртрансгаз" задоволені повністю.

Визнано припиненим з 19.07.2018 Договір застави (забезпечення виконання договору) № , укладений 15.06.2016 між Публічним акціонерним товариством УКРТРАНСГАЗ, в особі філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз(61001, м. Харків, вул. Культури, 20-А, ідентифікаційний код 25698645), та Дочірнім підприємством Будівельна фірма СУ-460 (61099, м. Харків, вул. Лодзька, 7-А, ідентифікаційний код 01269922).

Визнано припиненим з 19.07.2018 Договір застави (забезпечення виконання договору) № , укладений 15.06.2016 між Публічним акціонерним товариством УКРТРАНСГАЗ, в особі філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз (61001, м. Харків, вул. Культури, 20-А, ідентифікаційний код 25698645), та Дочірнім підприємством Будівельна фірма СУ-460 (61099, м. Харків, вул. Лодзька, 7-А, ідентифікаційний код 01269922).

Стягнуто з Акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ особі Філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз (61001, м. Харків, вул. Культури, 20-А, ідентифікаційний код 25698645) на користь Дочірнього підприємства Будівельна фірма СУ-460 (61099, м. Харків, вул, Лодзька, 7-А, ідентифікаційний код 01269922) суму грошових коштів за Договором застави (забезпечення виконання договору) № від 15.06.2016 у розмірі 441 448,13 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ особі Філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз (61001, м. Харків, вул. Культури, 20-А, ідентифікаційний код 25698645)на користь Дочірнього підприємства Будівельна фірма СУ-460 (61099, м. Харків, вул. Лодзька, 7-А, ідентифікаційний код 01269922) суму грошових коштів за Договором застави (забезпечення виконання договору) № від 15.06.2016 у розмірі 415 480,60 грн .

Стягнуто з Акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ особі Філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз (61001, м. Харків, вул. Культури, 20-А, ідентифікаційний код 25698645)на користь Дочірнього підприємства Будівельна фірма СУ-460 (61099, м. Харків, вул. Лодзька, 7-А, ідентифікаційний код 01269922) - 16 695,94грн. судового збору.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Ryabykh v.Russia від 24.07.2003 року, Svitlana Naumenko v. Ukraine від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

15 червня 2016 року між Дочірнім підприємством «Будівельна фірма «СУ-460» (надалі за текстом - Заставодавець, Підрядник, Позивач, ДП «БФ «СУ-460») та Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз», в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» (надалі за текстом - Заставодержатель, Замовник, Відповідач) були укладені Договір застави (забезпечення виконання договору) № (надалі за текстом - Договір застави № ) та Договір застави (забезпечення виконання договору) № (надалі за текстом - Договір застави № ).

Відповідно до п. 1.1. Договору застави № Заставодержатель має право у разі невиконання Заставодавцем своїх зобов`язань по договору на закупівлю «Ремонт пунктів вимірювання витрат газу на ГРС УМГ «ХАРКІВТРАНСГАЗ» для забезпечення вимірювання малих витрат (Будівельно-монтажні роботи) - Лот №3 Ремонт пунктів вимірювання витрат газу для забезпечення вимірювання витрат від 1,6 до 1000 мЗ/год за робочих умов (південні регіони)», укладеного згідно оголошення про проведення процедури закупівлі № 086828, оприлюдненого на веб-порталі Уповноваженого органу 28.03.2016 року, одержати задоволення своїх вимог, передбачених чинним законодавством та договором про закупівлю, за рахунок передбачених в пункті 2.1. цього Договору грошових коштів (предмет застави).

Відповідно до п. 2.1. Договору застави № предметом застави є грошові кошти в сумі 441 448,13 грн (чотириста сорок одна тисяча чотириста сорок вісім грн. 13 коп.) (ПДВ не передбачено).

05 липня 2016 року між Дочірнім підприємством «Будівельна фірма «СУ-460» (Підрядник) та Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз», в особі головного інженера філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» (Замовник) було укладено Договір про закупівлю робіт № .

Відповідно до п. 1.1. цього Договору Підрядник зобов`язується виконати роботи з Ремонту пунктів вимірювання витрат газу на ГРС УМГ «ХАРКІВТРАНСГАЗ» для забезпечення вимірювання малих витрат (Будівельно-монтажні роботи) (Ремонт пунктів вимірювання витрат газу для забезпечення вимірювання витрат від 1,6 до 1000 мЗ/год за робочих умов (південні регіони), а Замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Відповідно до п. 1.1. Договору застави № Заставо держатель має право у разі невиконання Заставодавцем своїх зобов`язань по договору на закупівлю «Ремонт пунктів вимірювання витрат газу на ГРС УМГ «ХАРКІВТРАНСГАЗ» для забезпечення вимірювання малих витрат (Будівельно-монтажні роботи) - Лот №2 Ремонт пунктів вимірювання витрат газу для забезпечення вимірювання витрат від 1,6 до 1000 мЗ/год за робочих умов (північні регіони)», укладеного згідно оголошення про проведення процедури закупівлі № 086828, оприлюдненого на веб-порталі Уповноваженого органу 28.03.2016 року, одержати задоволення своїх вимог, передбачених чинним законодавством та договором про закупівлю, за рахунок -передбачених в пункті 2.1. цього Договору грошових коштів (предмет застави).

Відповідно до п. 2.1. Договору застави № предметом застави є грошові кошти в сумі 415 480,60 грн (чотириста п`ятнадцять тисяча чотириста вісімдесят грн. 60 коп.) (ПДВ не передбачено).

05 липня 2016 року між Дочірнім підприємством «Будівельна фірма «СУ-460» (Підрядник) та Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз», в особі головного інженера філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» (Замовник) було укладено Договір про закупівлю робіт № .

Відповідно до п. 1.1. цього Договору Підрядник зобов`язується виконати роботи з Ремонту пунктів вимірювання витрат газу на ГРС УМГ «ХАРКІВТРАНСГАЗ» для забезпечення вимірювання малих витрат (Будівельно-монтажні роботи) (Ремонт пунктів вимірювання витрат газу для забезпечення вимірювання витрат від 1,6 до 1000 мЗ/год за робочих умов (північні регіони), а Замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Таким чином, Договір застави № був укладений з метою забезпечення виконання Договору закупівлі робіт № , а Договір застави № був укладений з метою забезпечення виконання Договору закупівлі робіт № .

Розділом третім договорів застави, передбачені, наступні умови повернення (неповернення) застави.

Так, відповідно до п.3.1. договорів застави, предмет застави не повертається Заставодержателем Заставодавцю у разі:

- порушення Заставодавцем істотних умов договору про закупівлю;

- невиконання або неналежного виконання Заставодавцем прийнятих на себе зобов`язань по договору про закупівлю;

- інших дій Заставодавця, що призвели до неможливості подальшого виконання договору закупівлю.

Відповідно до п.3.2.договорів Заставодержатель повинен повернути предмет застави Заставодавцю шляхом його зарахування на рахунок Заставодавця, зазначений в розділі 8 цього Договору, протягом трьох банківських днів з дня настання підстави для повернення предмета застави у разі: п.п.3.2.1. виконання Заставодавцем договору про закупівлю; п.п.3.2.2. припинення дії договору про закупівлю в зв`язку із заявою Заставодержателя про відсутність потреби у здійсненні зазначеної закупівлі; п.п.3.2.3. не підписання Заставодавцем договору про закупівлю.

В той же час, рішенням Господарського суду Харківської області (набрало законної сили) від 11.09.2018 у справі №922/1995/18 за позовом Дочірнього підприємства «Будівельна фірма «СУ-460» до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» про розірвання договорів та стягнення коштів Договір закупівлі робіт № та Договір закупівлі робіт № , укладені 05 липня 2016 року між Дочірнім підприємством «Будівельна фірма «СУ-460» та Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз», були розірвані з 19.07.2018.

07.11.2018 Дочірнє підприємство «Будівельна фірма «СУ-460» звернулося до Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» з письмовою вимогою про повернення на користь Дочірнього підприємства «Будівельна фірма «СУ-460» грошових коштів, які були предметом застави за Договором застави № та Договором застави № , проте відповіді не отримало.

На момент подання даної позовної заяви означені грошові кошти Дочірньому підприємству «Будівельна фірма «СУ-460» повернуті не були, вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд зазначив про те, що у зв`язку із розірванням Договору закупівлі робіт № та Договору закупівлі робіт № та припиненням зобов`язань покладених за ними, зобов`язання за похідними від означених договорів про закупівлю робіт Договором застави № та Договором застави № є припиненими з 19.07.2018, а предмет застави підлягає поверненню Заставодавцю - Дочірньому підприємству «Будівельна фірма «СУ-460», що кореспондується з п.п.3.2.1. договорів застави (виконання заставодавцем договору про закупівлю).

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що поза увагою місцевого господарського суду залишились обставини того, що позивачем роботи, передбачені умовами договорів про закупівлю № та № , не були виконані в повному обсязі в строки, встановлені умовами договорів та безпосередньо передбаченими календарними планами. Таким чином, відповідач стверджує, що позивачем було порушено істотні умови договору, що з огляду на пункт положення пунктів 3.1. договорів застави свідчить про відсутність підстав для повернення застави позивачу.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та переглядаючи справу в межах, встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Положення ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК) визначають, що господарським визнається зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК).

Водночас положення ч. 1 ст. 626 ЦК визначають договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме - з рішення господарського суду Харківської області від 11.09.2018 у справі № 922/1995/18 саме відповідач, в порушення умов Договору закупівлі робіт № та Договору закупівлі робіт № , вчасно не виконав свої обов`язки щодо повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт, чим істотно порушив умови Договорів.

Частиною 2 ст. 651 ЦК встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За загальним правилом, закріпленим у ч. З статті 653 ЦК, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Не досягнувши відповідних домовленостей, Позивач скористався наданим йому правом для вирішення цього питання у судовому порядку, і, як вже зазначалося вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 11.09.2018 у справі № 922/1995/18 Договір закупівлі робіт № та Договір закупівлі робіт № були розірвані з 19.07.2018.

Зі змісту укладених між сторонами у справі договорів застави вбачається, що визначальною підставою для задоволення вимог заставодержателя (відповідача) є невиконання заставодавцем своїх зобов`язань по Договорам про закупівлю - тобто порушення ним виконання умов по основним зобов`язанням.

Проте, як встановлено судовим рішенням Господарського суду Харківської області від 11.09.2018 року по справі № 922/1995/18, саме відповідач, в порушення умов договору закупівлі робіт № та Договору закупівлі робіт №, вчасно не виконав свої обов`язки щодо повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт, чим істотно порушив умови Договорів .

В свою чергу, зобов`язання за договором 1 та 2 позивачем виконувалося своєчасно та в повному обсязі до моменту їх розірвання, що підтверджено рішенням Господарського суду Харківської області від 11.09.2018 у справі № 922/1995/18.

Частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачі, відповідачі, треті особи, тощо.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (чинного на момент виникнення правовідносин) забезпеченням виконання договору про закупівлю є надання учасником замовнику гарантій виконання своїх зобов`язань за договором про закупівлю у вигляді такого забезпечення, як гарантія, застава, завдаток, депозит.

Водночас положення Закону України "Про заставу", а саме ст. 3, встановлює, що заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо (ч. 1 ст. 3), і застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог (ч. 2 ст. 3). Разом з тим застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання (ч. 3 ст. 3).

У свою чергу, п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК встановлює, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

За загальним правилом, встановленим п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК, право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Ця норма кореспондує положення ст. 28 Закону України "Про заставу", яка аналогічно встановлює, що застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

За викладеного, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що у зв`язку із розірванням Договору закупівлі робіт № та Договору закупівлі робіт № та припиненням зобов`язань покладених за ними, зобов`язання за похідними від означених договорів про закупівлю робіт Договором застави № та Договором застави № є припиненими з 19.07.2018, а предмет застави підлягає поверненню Заставодавцю - Дочірньому підприємству «Будівельна фірма «СУ-460», що кореспондується з п.п.3.2.1. договорів застави (виконання заставодавцем договору про закупівлю).

Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Дочірнього підприємства «Будівельна фірма «СУ-460» обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем були порушені строки виконання робіт спростовуються матеріалами справи, а саме обставинами, встановленими рішенням суду у справі № 922/1995/18, про те, що саме відповідач не здійснив дій для належного виконання зобов`язань за укладеними Договорами, чим істотно порушив їх умови.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що розірвання договорів про закупівлю не є підставою для повернення предмету застави - то така правова позиція відповідача суперечить вищенаведеним вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Згідно ч. 6 ст. 233 ГПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більше як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі

Згідно ч. 2 ст. 114 ГПК України розумним є строк, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Отже, беззаперечною є вимога про необхідність дотримання розумного для кожного окремого випадку процесуального строку розгляду справи.

У судовому засіданні 23.09.2019 після виходу колегії суддів з нарадчої кімнати головуючий оголосив вступну та резолютивну частини постанови. Однак, у зв`язку з перебуванням судді Слободіна М.М. 30.09.2019 року у відпустці, повний текст постанови підписано 01.10.2019 року.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.06.2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.10.2019

Головуючий суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя М.М. Слободін