ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2019 р. Справа№ 910/2506/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Мартюк А.І.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від позивача: Сербуль О.Ю. - довіреність б/н від 08.02.2019

від відповідача: Войніканіс-Мирський Я.С. - ордер серії КС №358420 від 21.03.19

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ширінова Джабі Алірза Огли на рішення господарського суду міста Києва від 10.06.2019 року

у справі № 910/2506/19 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Приватної організації "Організація колективного управління

авторськими та суміжними правами", що звернулась на захист прав

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна"

до Фізичної особи-підприємця Ширінова Джабі Алірза Огли

про виплату компенсації у зв`язку із порушенням майнових прав

суб`єкта авторського права у розмірі 242 046,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ПО "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" звернулась до господарського суду міста Києва в інтересах ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" з позовом до ФОП Ширінова Джабі Алірза Огли про виплату компенсації у розмірі 242 046,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем майнових авторських прав позивача шляхом незаконного використання у власній господарській діяльності музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3".

За наслідками розгляду заявлених вимог, рішенням господарського суду міста Києва від 10.06.2019 року у справі №910/2506/19 позов задоволено частково, стягнуто з ФОП Ширінова Джабі Алірза Огли на користь ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна": 19 210,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав за використання без дозволу об`єкта правового захисту - музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1"; 19 210,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав за використання без дозволу об`єкта правового захисту - музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_2"; 19 210,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав за використання без дозволу об`єкта правового захисту - музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_3", а також 864,45 грн. судового збору та 1 666,67 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю у ПО "ОКУАСП" права на звернення до суду з відповідним позовом, а також доведеністю порушення відповідачем майнових авторських прав позивача.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ФОП Ширінов Джабі Алірза Огли звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 10.06.2019 року у даній справі в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю та стягнути на користь відповідача 5 550,30 грн. судового збору.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Доманська М.Л., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 03.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Ширінова Джабі Алірза Огли на рішення господарського суду міста Києва від 10.06.2019 року у справі № 910/2506/19, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 18.07.2019 року за участю повноважних представників сторін.

У поданій через відділ документального забезпечення суду відповіді на апеляційну скаргу представник ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Також, до початку судового засідання від представника позивача надійшла заява з процесуальних питань щодо врахування нового висновку Верховного Суду та заява щодо вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу організації колективного управління, яка звернулась на захист прав позивача.

В судовому засіданні 18.07.2019 року оголошено перерву у справі до 22.08.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України.

05.08.2019 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на апеляційну скаргу, заперечення з процесуальних питань щодо врахування нового висновку Верховного Суду, заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та заява з процесуальних питань.

У зв`язку з перебуванням суддів Отрюха Б.В. та Доманської М.Л. у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019 року для розгляду справи № 910/2506/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Мартюк А.І.

20.08.2019 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшла заява про долучення доказу до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 22.08.2019 року вищевказаною колегією прийнято до провадження справу №910/2506/19 за апеляційною скаргою ФОП Ширінова Джабі Алірза Огли на рішення господарського суду міста Києва від 10.06.2019 року.

В судовому засіданні 22.08.2019 року оголошено перерву у справі до 19.09.2019 року на підставі ст. 26 ГПК України.

До початку судового засідання від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.09.2019 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду міста Києва від 10.06.2019 року у даній справі в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю та стягнути на користь відповідача 5 550,30 грн. судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог відповідача, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

19.09.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 10.06.2019 року у справі № 910/2506/19 - скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" внесено відповідні зміни до Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Водночас, відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і застосовується до правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, а в частині функціонування електронної системи реєстрації та обліку у сфері авторських і суміжних прав з 1 липня 2019 року.

Так, Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" набрав чинності з 22.07.2018 року, однак, враховуючи, що правовідносини між учасниками даного спору виникли раніше, при вирішення даного спору підлягають застосуванню норми Закону України "Про авторське право і суміжні права" у редакції на дату виникнення спірних правовідносин.

Як передбачено статтею 1 Закону, виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об`єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону, виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Відповідно до приписів статті 1 Закону, публічне виконання - це подання за згодою суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім`ї або близьких знайомих цієї сім`ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час;

- публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

За змістом статей 435, 440, 441, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31-33 Закону: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку; використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Відповідно до пункту 3 статті 426 ЦК України використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

У пункті 29 Постанови № 12 зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об`єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов`язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об`єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Згідно абз. 4 вищенаведеного пункту Постанови № 12 зазначено, що у прийнятті судового рішення зі спору, пов`язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об`єкта суміжних прав позивачем: мають бути з`ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об`єкта такого права.

Відповідно до ст. 45 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону, майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 47 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин), суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав можуть доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління. Організації колективного управління створюються суб`єктами авторського права і (або) суміжних прав та мають статус юридичної особи згідно із законом.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" визначено, що відповідно до статті 45 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), організації колективного управління повинні виконувати від імені суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень такі функції: збирати, розподіляти і виплачувати зібрану винагороду за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав суб`єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також іншим суб`єктам прав відповідно до цього Закону; вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для захисту прав, управління якими здійснює організація, в тому числі звертатися до суду за захистом прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб`єктів.

Разом з тим, така організація, пред`явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб`єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб`єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

У випадку, якщо організація колективного управління звертається на захист прав фізичних осіб, такий спір розглядається в порядку цивільного судочинства. Якщо ж вона звертається на захист юридичних осіб, то, залежно від суб`єктного складу, спір розглядається в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 49 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності", організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб`єктів авторського права суд повинен з`ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб`єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб`єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України "Про авторське право і суміжні права" - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

З наявних у справі матеріалів вбачається та судом встановлено, що ПО "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (далі - Організація) є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтвом про облік організації колективного управління від 24.01.2011 року № 18/2011.

24.01.2014 року між Організацією та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (видавник, позивач) укладено Договір № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами (далі - Договір № АВ-24012014/01), умовами якого передбачено, що:

- видавник надає Організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори (далі твори та субвидані твори разом - об`єкти авторського права), які належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об`єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього Договору (пункт 2.1 Договору №АВ-24012014/01);

- надання повноважень на колективне управління правами передбачає: укладення Організацією договорів на право використання об`єктів авторського права третіми особами, збір винагороди, її розподіл та виплату (п. 2.2 Договору №АВ-24012014/01);

- згідно цього Договору Організація отримує повноваження здійснювати колективне управління правами видавника, зокрема, на такий вид використання об`єктів авторського права як публічне виконання (п.п. 5.1.1 п. 5.1 Договору №АВ-24012014/01);

- територія, на якій Організація здійснює колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права - територія України (п. 6.1 Договору № АВ-24012014/01 та Додаток № 1 до цього договору);

- Організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України та цього договору будь-які юридичні дії, направлені на забезпечення та захист майнових прав видавника на об`єкти авторського права, повноваження на управління якими передані Організації за цим Договором, в порядку, визначеному у цьому розділі (п. 9.1 Договору № АВ-24012014/01);

- у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, остання, з метою захисту прав видавника та реалізації своїх повноважень по управлінню цими права, має право:

пред`являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об`єктів авторського права без дозволу Організації (п.п. 9.2.1 п. 9.2 Договору №АВ-24012014/01);

вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені на захист авторських прав видавника, за умов отримання попередньої згоди видавника;

- дії, визначені в п. 9.2.1 Договору, Організація має право здійснювати без узгодження з видавником (п. 9.4 Договору № АВ-24012014/01);

- даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє безстроково (п. 12.1 Договору № АВ-24012014/01).

На виконання вимог п. 3.1 Договору № АВ-24012014/01, ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" надало Декларації об`єктів авторського права (музичних творів) щодо переданих в управління Організації музичних творів, зокрема:

Декларацію № 571 від 07.04.2017 на музичний твір" ІНФОРМАЦІЯ_1 " (автор музики, автор тексту: ОСОБА_6; ОСОБА_12; виконавець: ОСОБА_13);

Декларацію № 679 від 07.04.2017 на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_2" (автор музики, автор тексту: ОСОБА_14; ОСОБА_15; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; виконавець: ОСОБА_16);

Декларацію № 675 від 01.06.2017 на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_3" (автор музики, автор тексту: ZANETTI, ROBERTO; виконавець: ОСОБА_17) (далі - Декларації № 571, № 679, № 675).

З наведених Декларацій вбачається, що ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" отримало майнові авторські права на спірні музичні твори від ТОВ "Ворнер/Чаппел" на підставі Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 (далі - Договір № ВЧ-01112014/02-д ).

За умовами Договору ВЧ-01112014/02-д:

- ТОВ "Ворнер/Чаппел" (видавник) надає ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (субвидавник) право на використання протягом строку (як він визначений у п. 11) на території (Україна) способами, вказаними в договорі, всіх творів, що входять до каталогу видавника, за виключенням Продакшн Музики (п. 2.1 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д);

- для підтвердження надання права використання творів субвидавник на вимогу видавника надає засвідчені роздруківки з Каталогу, які містять характеристики творів у формі, наведеній у додатку № 1 до даного договору (п. 2.2 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д);

- субвидавник має право використовувати твори протягом строку на території на умовах виключної ліцензії, зокрема, способом публічного виконання творів, тобто надання творів у живому виконанні або за допомогою технічних засобів (п. 2.3 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д);

- субвидавник має право надавати права використання творів користувачам в межах території протягом строку договору в межах прав та способів використання, передбачених даним договором (п. 2.7 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д);

- у випадку, коли субвидавнику стане відомо про будь-який випадок неавторизованого або такого, що порушує права використання тих чи інших творів, субвидавник (ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна") зобов`язаний невідкладно повідомити про це видавника (ТОВ "Ворнер/Чаппелл"), а видавник вправі самостійно визначити, чи використовувати засоби судового захисту та якщо використовувати, то які (п. 8.1 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д);

- субвидавник вправі в досудовому порядку забезпечити дотримання і захищати всі права на твори на території або від свого імені та (або) від імені видавника без отримання попереднього погодження видавника, субвидавник не вправі ініціюювати від свого імені та (або) від імені видавника судові процеси відносно будь-яких творів без отримання попереднього письмового погодження видавника (п. 8.2 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д);

- строк Договору починає обчислюватись з моменту його підписання та з урахуванням положень пункту 11.2, спливає 31 грудня 2014 року. При цьому сторони окремо обумовили, що Договір в частині надання прав субвидавнику розповсюджується на період, попередній даті укладення договору, а саме - з 01 січня 2014 року. Сторони окремо обумовили, що видавник надає субвидавнику право вимагати та отримувати від третіх осіб будь-які види винагороди та компенсацій за використання творів, не зібраних на момент укладення договору іншими субвидавниками видавника або правовласниками творів (п. 11.1 Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д);

- строк Договору може автоматично продовжуватись на наступний період в 1 (один) рік, якщо та до тих пір поки Договір не буде розірваний будь-якою зі сторін шляхом направлення письмового повідомлення іншій стороні не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів. При умові отримання такого повідомлення про розірвання даний Договір припиняється, починаючи з 30 червня або з 31 грудня, в залежності від того, яка дата слідує після спливу 30 (тридцяти) календарних днів (п. 11.2 Ліцензійного договору).

З Додатку № 1 до Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-д ("Роздруківка № 45 з каталогу музичних творів") та Додатку № 1 до Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-д ("Роздруківка № 42 з каталогу музичних творів") вбачається, що ТОВ "Ворнер/Чаппелл" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" станом на 07.04.2017 та станом на 01.06.2017 підтвердили надання прав згідно Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д по відношенню до наведеного в цих додатках переліку музичних творів, серед яких:

- музичний твір " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (автор музики, автор тексту: ОСОБА_6; ОСОБА_12; виконавець: ОСОБА_13) (п. 11 Роздруківки № 45);

- музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_2" (автор музики, автор тексту: ОСОБА_14; ОСОБА_15; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; виконавець: ОСОБА_16) (п. 23 Роздруківки № 45);

- музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_3" (автор музики, автор тексту: ZANETTI, ROBERTO; виконавець: ОСОБА_17) (п. 37 Роздруківки № 42).

Відповідно до Додатків № 1/2 до Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-д вбачається, що ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" проінформувало ТОВ "Ворнер/Чаппелл" про використання на території України без відповідного дозволу музичних творів згідно переліку, серед яких:

- музичний твір"ІНФОРМАЦІЯ_1" (автор музики, автор тексту: ОСОБА_10 ; ОСОБА_12; виконавець: ОСОБА_13) (п. 11 відповідного Додатку № 1/2);

- музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_2" (автор музики, автор тексту: ОСОБА_14; ОСОБА_15; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; виконавець: ОСОБА_16) (п. 23 відповідного Додатку № 1/2).

- музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_3" (автор музики, автор тексту: ZANETTI, ROBERTO; виконавець: ОСОБА_17) (п. 37 відповідного Додатку № 1/2).

Крім того, вказаними Додатками № 1, № 1/2 до Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д, які підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками ТОВ "Ворнер/Чаппелл" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна", останнє зазначене товариство наділено правом звернення до суду відповідно до діючого в Україні законодавства з метою захисту порушеного права.

Згідно вказаних Додатків № 1, № 1/2 ТОВ "Ворнер/Чаппелл" також погодилося з правом ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" доручати судове представництво ПО "ОКУАСП" (код 37396151) на підставі договору про управління майновими авторськими правами.

Враховуючи встановлені вище обставини та приписи статті 204 ЦК України (презумпція правомірності правочину), місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" на підставі Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д та Додатків № 1 до нього (Роздруківки № 42, № 45) набуло майнові права щодо спірних музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3", а Організація на підставі Договору № АВ-24012014/01 та відповідно до Декларацій № 571, № 679, № 675 наділена повноваженнями на управління майновими правами суб`єкта авторського права - ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (позивача), зокрема щодо спірних музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3", та, відповідно, правом на звернення з позовом до суду в інтересах позивача. Ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-д та Договір № АВ-24012014/01 станом на час фіксації порушення (31.07.2017) були чинні, недійсними не визнавалися, докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірним висновок суду першої інстанції про доведеність ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" належності йому майнових авторських прав на спірні музичні твори.

Вважаючи права ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" на твори "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3" порушеними з огляду на їх використання відповідачем у власній господарській діяльності без належного дозволу та без сплати авторської винагороди, організація звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсації.

В обґрунтування позовних вимог Організацією зазначено, що 31.07.2017 року в період часу з 16:06 год. до 16:34 год. представником Організації Чередніченком Є.І., який діяв на підставі довіреності № 31/12/16/1 від 31.12.2016 року, у кафе-барі "Голосієво" за адресою м. Київ, пр-т Голосіївський, 87Б, в якому здійснює господарську діяльність ФОП Ширінов Джабі Алірза Огли (відповідач), було зафіксовано факт публічного виконання музичних творів, в тому числі спірних музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець: ОСОБА_13), "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець: ОСОБА_16), "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець: ОСОБА_17) для фонового озвучення приміщення.

На підтвердження факту публічного виконання музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3" у публічному закладі - кафе-бар "Голосієво" за адресою м. Київ, пр-т Голосіївський, 87Б, у якому здійснює господарську діяльність відповідач, Організацією надано Акт фіксації №20/07/17 комерційного використання музичних творів способом публічного виконання від 31.07.2017 року; відеозапис (фіксацію використання музичних творів за допомогою технічних засобів) від 31.07.2017 року та чек №31770016 від 31.07.2017 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявним в матеріалах справи відео-звукозаписом до Акту фіксації №20/07/17 року, у сукупності з іншими доказами - Актом фіксації № 20/07/17 від 31.07.2017 року та рахунком №31770016 від 31.07.2017 року, підтверджується, що фіксація відбувалась 31.07.2017 року в приміщенні кафе-бару "Голосієво" за адресою м. Київ, пр-т Голосіївський, 87Б , в якому здійснює господарську діяльність ФОП Ширінов Джабі Алірза Огли , відео-звукозапис містить докази публічного виконання музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3", якість даного запису дозволяє ідентифікувати вказані музичні твори.

За висновками суду, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про правомірне використання відповідачем спірних музичних творів, а тому використання останнім таких творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу відповідного правовласника та без сплати авторської винагороди.

Однак, колегія суддів не погоджується з даними висновком суду, оскільки відповідне рішення суду прийнято з неповним з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Так, досліджуючи матеріали справи, колегія суддів враховує, що подані позивачем докази будуть достатніми для того, щоб зробити висновок про публічне виконання спірних музичних творів відповідачем лише з огляду на наступне:

1) з відеозапису та акту фіксації повинно вбачатися можливим встановити, де саме здійснювалася фіксація публічного виконання творів. Відеозапис повинен містити чітке та однозначне підтвердження адреси або назви місця, в якому здійснювалася фіксація порушення використання авторського чи суміжного права;

2) повинно бути відображено точний час та період фіксації публічного виконання. Однак, оскільки час та дата може бути встановлена користувачем засобу відеофіксації самостійно, повинні бути присутні інші беззаперечні докази дійсних часу та дати проведення зйомки;

3) з відеозапису повинно бути можливим встановити, якими особами здійснено фіксацію публічного виконання музичних творів. На відеозаписі візуально повинні бути присутні особи, які є представниками організації колективного управління. Крім того, на відеозапису повинно бути зафіксовано зміст довіреностей, документів, що посвідчують особи представників, які здійснюють фіксацію використання авторського чи суміжного права;

4) повинні бути надані докази того, що у представників особи, що використовувала авторські чи суміжні права, було запитано підстави їх використання, а також, що їм було запропоновано для ознайомлення та підпису акти фіксації. У разі відмови від надання своїх даних та підпису вказаного акту, даний факт також повинен бути зафіксований на відеозапису.

Отже, з відеозапису суду потрібно встановити, чи уповноваженими особами було здійснено фіксацію, в яку саме дату, час та за якою адресою було здійснено фіксацію. Крім того, повинні бути у наявності належні докази того, що було запитано підтвердження підстав використання авторських прав, а також надано для ознайомлення і підпису акт фіксації.

Аналізуючи питання доведення позивачем факту використання спірних музичних творів відповідачем, судом апеляційної інстанції здійснено дослідження наявних речових доказів, що міститься серед додатків до позовної заяви ПП "ОКУАСП".

Зі змісту акту фіксації комерційного використання музичних творів способом публічного виконання №20/07/17 від 31.07.2017 року вбачається, що:

- фіксація здійснювалась у кафе-барі "Голосієво" (адреса: м. Київ, проспект Голосіївський, буд. 387-б представником ПО "ОКУАСП" Чередніченко Є.І. (довіреність №31/12/16/1 від 31.12.2016 року);

- перебування у даному кафе підтверджується фіскальним чеком №3177015 від 31.07.2017 року;

- факт публічного виконання музичних творів, в тому числі і спірних, зафіксовано в період часу з 16:06 год. до 16:34 год. за допомогою відеокамери Sоny Handykam model №DCR DVD 610 2008;

- представником закладу не заявлено підставу використання музичних творів;

- представники закладу відмовились називати свої данні та підписувати даний акт.

До того ж в акті фіксації зазначається: "УВАГА! Цей акт фіксації не підмінює сам відео-звукозапис використання музичних творів способом публічного виконання. Акт та відео-звукозапис оцінюються в комплексі. В разі протиріч між частинами інформації, яка міститься в акті і зафіксована на відео-звукозаписі пріоритет надається цій частині інформації на відео-звукозаписі".

Дослідивши поданий позивачем відеозапис, колегією суддів встановлено, що початок запису починається на вулиці в неконкретизованому місці (відсутня адреса приміщення), при цьому не ідентифікована особа з 00:05 надиктовує на запис: "31 июля 2017 год 16 часов 06 минут. Фиксируется кафе "Голосеево", город Киев, возле метро Голосеевское, в Голосеевском парке. Фиксирует представитель ПО "ОКУАСП" - проте особа навіть не називає своє прізвище та не демонструє довіреність на піотвердження своїх повноважень".

При цьому рік на екрані телефону не зазначений, точна адреса здійснення відеофіксації не повідомляється, а назву кафе зафіксовано відеозаписом лише з меню кафе " Голосеево ".

З 00 хв. 23 сек. до 00 хв. 25 сек. - відеофайл відображає обладнання, а саме колонку, на фасаді невідомого приміщення.

Починаючи з 00 хв. 26 сек. відео-звукозапис ведеться приховано, у неконкретизованому приміщенні та особа, яка здійснює відеозйомку, фіксує лише бетонну стіну якоїсь будівлі.

На 27 хв. 00 сек. відеофайл відображає фіскальний чек №3177015, який лежить на стільці, а не передається особі, що фіксує, працівниками кафе.

Детально дослідивши відеофайл, який міститься на оптичному CD (DVD) диску, долученому ПО "ОКУАСП" до позовної заяви, колегія суддів дійшла висновку, що:

- не вбачається за можливе достовірно встановити, що відео-звукозапис проводився представником Організації Чередніченком Є. І. саме 31.07.2017 року з 16 год. 06 хв. до 16 год. 34 хв. в приміщенні кафе чи біля кафе "Голосієво", що належить Відповідачеві, оскільки, як прослідковується із початку відео-звукозапису, фіксація здійснюється поза межами приміщення кафе " Голосеево " і фіксує виключно бетонну стіну якогось приміщення, при цьому неможливо достовірно встановити, що дана будівля розташована за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 87-6;

- не можливо достовірно встановити конкретну дату зйомки, оскільки зафіксовано лише 31.07, без року знімання відео. До того ж дата і час зйомки, що фіксується на телефоні, не може бути беззаперечним доказом дійсного часу та дати, оскільки в налаштуваннях телефону можна змінити і дату, і час;

- на відео не зафіксовано представника Організації, який здійснював фіксацію та не зафіксовано зміст довіреності, документів, що посвідчує дану особу;

- неможливо встановити, що відображені на відеозаписі з 00 хв. 23 сек. по 00 хв. 25 сек. обладнання, а саме колонка, станом на 31.07.2017 року знаходиться саме в приміщені кафе "Голосієво" за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 87-6 чи біля такого приміщення;

- з відеозапису не вбачається за можливе встановити, що представники закладу відмовилися називати свої дані та підписати акт фіксації;

- на відеозаписі не було зафіксовано момент передачі фіскального чеку №3177015 від 31.07.2017 року, яким представник Організації підтверджує перебування в зазначеному закладі.

Відтак вбачаються розбіжності між відомостями, зазначеними в акті фіксації №20/07/17 від 31.07.2017 року, та відео-звукозаписі від 31.07.2017 року, При цьому, враховуючи інформацію, зазначену в акті фіксації, про те, що в разі протиріч між частинами інформації, яка міститься в акті і зафіксована на відео-звукозаписі, пріоритет надається цій частині інформації на відео-звукозаписі, судова колегія, беручи до уваги відсутність на відео-звукозаписі необхідних даних для того, щоб зробити висновок про публічне виконання спірних музичних творів відповідачем, вважає поданий позивачем відеозапис неналежним доказом для доведення факту використання об`єктів авторських прав відповідачем.

Стосовно поданого позивачем фіскального чеку №3177015, яким позивач підтверджує перебування його представника в кафе "Голосеево", суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що даний чек дійсно підтверджує факт придбання певного товару в зазначеному закладі, проте чек не може розглядатись окремо, як доказ незаконного використання відповідачем об`єктів авторського права, оскільки може бути лише однією складовою доказової бази і підлягає розгляду в сукупності з іншими доказами. При цьому, фіскальний чек може визнаватись як належний доказ лише в разі його фіксації на відео-звукозаписі в момент передачі від представника закладу до особи, що здійснює фіксацію, оскільки саме відео-звукозапису (як доказу в підтвердження порушення авторських прав) віддається перевага, що в даному випадку здійснено не було у зв`язку із тим, що наданий позивачем відеофайл не відображає того, що особою, яка за твердженням позивача, здійснювала фіксацію, було здійснено замовлення у закладі відповідача.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази в їх сукупності, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що наданий позивачем відеозвукозапис, фіскальний чек від 31.07.2017 року та акт фіксації №20/07/17 комерційного використання музичних творів способом публічного виконання від 31.07.2017 року, з урахуванням приписів ст. ст. 76, 77, 78 та 79 ГПК України не є належними, допустимими та достовірними доказами на підтвердження факту комерційного використання музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3" 30.10.2017 року з 16 год. 36 хв. до 16 год. 59 хв. в приміщенні кафе кафе "Голосієво", що належить Відповідачу. (Аналогічного висновку про недоведеність належними та допустимими доказами факту використання спірного музичного твору відповідачем за фактично ідентичних обставин було зроблено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 07.04.2019 року у справі №910/12623/18).

Окрім наведеного, судова колегія не може погодитись з твердженням місцевого суду про наявність у Організації права на звернення до суду з даним позовом в інтересах позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 9.2.2 пункту 9.2 Договору № АВ-24012014/01 Організація з метою захисту прав видавника та реалізації своїх повноважень має право вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені на захист авторських прав видавника за умови отримання попередньої письмової згоди видавника.

Крім того, пунктом 9.5 вказаного договору передбачено, що дії, визначені в пункті 9.2.2 договору, Організація здійснює за умов отримання попередньої письмової згоди видавника.

Тобто, згідно з пунктами 9.2 та 9.5 Договору № АВ-24012014/01, додатку № 1 до ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 року, щоб вжити заходів судового захисту ПО "ОКУАСП" зобов`язана отримати попередню письмову згоду ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна". (Аналогічна позиція щодо застосування пунктів 9.2 та 9.5 Договору № АВ-24012014/01 викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 року у справі № 925/350/18, від 12.09.2019 року у праві № 911/2348/18, від 12.09.2019 року у справі №910/16528/18, від 01.08.2019 року у справі № 910/4561/18, від 01.08.2019 року у справі № 915/927/18, від 18.07.2018 року у справі № 911/2384/18, від 04.07.2019 року у справі № 910/15042/18,).

Разом з тим, в порушення вищенаведених пунктів договору Організацією, яка діє в інтересах позивача, не надано доказів вчинення дій з отримання попередньої письмової згоди ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" на вжиття заходів судового захисту.

Досліджуючи питання щодо права звернення Організації з відповідним позовом, судом першої інстанції було взято до уваги зміст наявного в матеріалах справи листа-заяви "До відома всіх зацікавлених осіб", яким ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" підтвердило, що в положеннях пунктів 9.2.2, 9.5 Договору № АВ-24012014/01 від 24.01.2014 не йдеться про отримання попередньої згоди щодо судового захисту в кожному окремому випадку, оскільки відповідно до чинного в Україні законодавства, в разі отримання за договором саме виключних майнових прав, - не вимагається додаткового дозволу чи погодження на судовий захист цих прав, заборона про це прямо встановлена законом і будь-яка домовленість сторін про це є нікчемною відповідно до закону. Також, ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" підтвердило, що обізнане щодо кожного випадку звернення Організації із заявами (в тому числі і до суду) в інтересах і щодо захисту порушених прав ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна", погоджує і згодне з кожним таким зверненням.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, наявний лист-заява, в якому відсутні номер та дата складання, не містить відомостей, які б підтверджували повноваження Організації для захисту видавника у суді і обрання способу такого захисту, в тому числі і право звернення до суду саме до ФОП Ширінова Джабі Алірза Огли про виплату компенсації у розмірі 242 046,00 грн.

Крім того, ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом першої інстанції, в свою чергу, залишено поза увагою, що сторони при укладенні Договору № АВ-24012014/01 погодили всі умови і підписанням даного договору Організація погодилась зі всіма його умовами, в тому числі, з обов`язком отримати письмову згоду від Видавника на вчинення дій щодо судового захисту авторських прав.

Більш того, згідно п. 16.3. наведеного Договору, будь-які зміни, доповнення та/або додатки до цього Договору повинні бути зроблені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін.

Тобто, наявний у справі лист-заява ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна", складений одноособово Видавником, в якому йдеться про нікчемність вищенаведених пунктів 9.2 та 9.5 Договору № АВ-24012014/01, є за своєю суттю суб`єктивним тлумаченням положень Договору та жодним чином не може підміняти собою погоджені сторонами відповідні умови Договору, з огляду на що його помилково взято до уваги судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення.

При цьому, надана суду апеляційної інстанції Додаткова угода від 07.08.2019 року до Договору № АВ-24012014/01, укладена між Організацією та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна", щодо повноважень Організації на звернення до суду в інтересах і за захистом порушених прав Видавника, судом апеляційної інстанції не приймається у якості належного доказу на підтвердження викладених у позовній заяві обставин під час розгляду справи, оскільки відповідний доказ наданий лише в суді апеляційної інстанції, на час розгляду справи в суді першої інстанції в матеріалах справи був відсутні і місцевий господарський суд не мав можливості його дослідити, а Організацією, в свою чергу, не обґрунтовано об`єктивними причинами неможливість укладення даної угоди до звернення до суду та її подання суду одночасно із позовною заявою.

Таким чином, викладені обставини щодо відсутності доказів отримання попередньої письмової згоди ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" на вжиття заходів судового захисту є достатньою підставою для відмови у задоволенні позову Організації, безвідносно до інших обставин, які потребують дослідження у даній справі. (Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 12.09.2019 року у справі № 911/2523/18 та від 19.02.2019 року у справі №925/350/18).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку щодо недоведеності, в даному випадку, наявності в Організації повноважень на звернення до суду в інтересах позивача з даним позовом, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Беручи до уваги, що ПП "ОКУАСП" не надало суду доказів (у розумінні статті 73 ГПК України), як на підтвердження повноважень щодо звернення до суду із даним позовом, так і на підтвердження порушення авторських прав відповідачем та наявність підстав для стягнення з ФОП Ширінова Джабі Алірза Огли компенсації за їх порушення, господарський суд міста Києва дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову, оскільки саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається заявляючи позовні вимоги.

За наведених вище обставин, рішення місцевого господарського суду про доведеність та обґрунтованість позовних вимог і, як наслідок, їх часткового задоволення прийнято з порушенням норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення судом норм матеріального права знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак наявні правові підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача, судовий збір за її подання в розмірі 5 550,30 грн. покладається на ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Законом України "Про авторське право і суміжні права", Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ширінова Джабі Алірза Огли на рішення господарського суду міста Києва від 10.06.2019 року у справі № 910/2506/19 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 10.06.2019 року у справі №910/2506/19 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23, оф. 916; ідентифікаційний код 37396151) на користь Фізичної особи-підприємця Ширінова Джабі Алірза Огли ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 5 550 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн.. 30 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

6. Копію постанови суду надіслати сторонам у справі.

7. Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 01.10.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді А.І. Мартюк

А.А. Верховець