ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" вересня 2019 р. Справа № 924/546/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Баськової Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Лотівка Еліт, с. Лотівка Шепетівського району Хмельницької області

до: 1. товариства з обмеженою відповідальністю Серединецьке, с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області

2. товариства з обмеженою відповідальністю Агротек, м. Дніпро

про визнання припиненим договору поруки №1П/52АФ-13 від 02.04.2013 р.

за участю представників:

позивача: Сапожнік С.В. згідно з ордером від 24.09.2019 р. серії ЧЦ №16372

відповідача 1: не з`явився

відповідача 2: Перепелиця О.С. згідно з ордером від 30.01.2019 р. серії ДП №2263/017

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: товариство з обмеженою відповідальністю Лотівка Еліт, с. Лотівка Шепетівського району Хмельницької області звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Серединецьке, с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області, товариства з обмеженою відповідальністю Агротек, м. Дніпро про визнання договору поруки №1П/49АФ-13 від 02.04.2013 р., який укладений між товариством з обмеженою відповідальністю Лотівка Еліт, товариством з обмеженою відповідальністю Агротек та товариством з обмеженою відповідальністю Серединецьке, припиненим. Ухвалою суду від 03.06.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/546/19, призначено підготовче засідання на 10:00 год. 25.06.2019 р.

Також ухвалою суду від 03.06.2019 р. прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Лотівка Еліт, с. Лотівка Шепетівського району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю Серединецьке, с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області, товариства з обмеженою відповідальністю Агротек, м. Дніпро про визнання припиненим договору поруки №1П/52АФ-13 від 02.04.2013 р., відкрито провадження у справі №924/547/19.

Ухвалою суду від 25.06.2019 р. справи №924/546/19 та №924/547/19 об`єднано в одне провадження у справі №924/546/19. У підготовчому засіданні 25.06.2019 р. оголошено перерву на 03.07.2019 р.

Ухвалою суду від 03.07.2019 р. підготовче засідання відкладено на 20.08.2019 р. (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 19.08.2019 р.), продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів.

Ухвалою суду від 20.08.2019 р. відмовлено у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю Агротек (від 16.07.2019 р.) про закриття провадження у справі №924/546/19, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 29.08.2019 р., яке відкладено на 24.09.2019 р.

Ухвалою суду від 24.09.2019 р. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Лотівка Еліт, с. Лотівка Шепетівського району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю Серединецьке, с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області, товариства з обмеженою відповідальністю Агротек, м. Дніпро про визнання припиненим договору поруки №1П/49АФ-13 від 02.04.2013 р. залишено без розгляду; у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю Лотівка Еліт (від 24.09.2019 р.) про повернення судового збору відмовлено.

В обґрунтування позову про припинення договору поруки №1П/52АФ-13 від 02.04.2013 р. позивач, посилаючись на те, що оскільки відповідачі як сторони договору фінансового лізингу від 02.04.2013 р. №52АФ-13 (основний договір) уклали додаткові угоди, якими внесли зміни до основного договору (щодо графіку платежів, відповідальності тощо) та визнали порушення його умов, вважає, що договір поруки припинив свою дію через шість місяців з моменту укладення додаткової угоди №1 від 01.09.2014 р. до основного договору. Як на правову підставу позову посилається, зокрема на положення ст. ст. 251, 526, 553, 554, 559 ЦК України.

Відповідача 2 - ТОВ «Агротек» у відзиві на позовну заяву (від 17.06.2019 р.) зазначив, що з огляду на положення п. п. 1.1, 1.3 договору поруки, підписуючи останній, позивач прийняв та підтвердив обізнаність про існування та чинність фактів та умов, встановлених цим договором. Звертає увагу на те, що укладення додаткових угод до основного договору після укладення договору поруки не є підставою для визнання договору поруки припиненим, оскільки сторони погодили порядок внесення змін в основний договір та їх вплив на зобов`язання поручителя. Стверджує, що п. 6.3 договорів поруки сторони погодили умови щодо обсягів відповідальності поручителя, але не визнали їх зміну підставою для припинення договору поруки. Посилання позивача на умови основного договору про право лізингодавця відмовитись від договору чи розірвати його у випадку прострочення оплати лізингових платежів, вважає такими, що не стосуються предмета спору. Доводи позивача про припинення основного договору з 21.11.2014 р. спростовує укладенням додаткових угод, якими було пролонговано термін дії договору. Таким чином, вважає, що забезпечене порукою зобов`язання (основний договір) не є припиненим, не було змінене без згоди поручителя та на сьогоднішній день залишається чинним. З огляду на положення ч. 4 ст. 559 ЦК України стверджує, що строк поруки, встановлений у договорі (п. 6.2), ще не закінчився, оскільки забезпечене зобов`язання (основний договір) не є виконаним, строк виконання останньої частини забезпеченого зобов`язання ще не настав.

У додаткових поясненнях до відзиву на позовну заяву (від 19.07.2019 р.) відповідач 2 - ТОВ Агротек акцентував увагу на тому, що договір поруки в силу п. 6.3 не може бути припиненим на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України; норми ч. 4 ст. 559 ЦК України з встановленим шестимісячним строком не підлягають застосування з огляду на п. 6.2 договору, а також у зв`язку із застосуванням чинної редакції цієї норми, що передбачає трирічний строк для звернення кредитора з позовом до поручителя.

Представник позивача позовні вимоги про визнання припиненим договору поруки №1П/52АФ-13 від 02.04.2013 р. підтримав.

Представник відповідача 2 - ТОВ "Агротек" проти позовних вимог заперечив з підстав, зазначених у відзиві та поясненнях.

Відповідач 1 ТОВ "Серединецьке" представника у засідання не направило, відзиву не надало, причини не повідомило, хоча було належним чином повідомлене про судовий розгляд справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач 1 не скористався своїм правом на подання відзиву, враховуючи належне повідомлення останнього про час та місце розгляду справи, строки судового розгляду справи, суд вважає, що справа може бути вирішена за наявними матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

02.04.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Агротек (лізингодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю Серединецьке (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу №52АФ-13 (далі договір лізингу №52АФ-13), за умовами п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу (предмет лізингу або майно), а лізингоодержувач приймає предмет лізингу та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. Найменування, марка, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення договору наведені в додатку №1 Специфікація.

Пунктом 2.2 договору лізингу №52АФ-13 передбачено, що ціна договору становить гривневий еквівалент 209000,00 доларів США, що розраховується із суми в гривнях за курсом продажу долару США, встановленим у міжбанківській інформаційній системі УкрДілінг, сформованим на 16:00 за київським часом (міжбанківський курс) на дату, що передує даті укладення цього договору (міжбанківський курс договору), та становить 1702096,00 грн., у тому числі ПДВ (ціна договору, вартість майна).

Згідно з п. 3.1 договору лізингу №52АФ-13 усі платежі за договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до умов цього договору та додатку №2 Графік внесення лізингових платежів до договору (графік) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця, вказаний у цьому договорі.

Розмір, склад, терміни сплати лізингових платежів встановлюються в графіку. Сума чергового лізингового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми (в доларах США), зазначеної в графіку, виходячи з міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати лізингоодержувачем чергового лізингового платежу, зазначеного в графіку (міжбанківський курс графіку). Такий порядок застосовується до усіх лізингових платежів та будь-яких інших сум, що підлягають сплаті або залишаються несплаченими, згідно з договором (п. 3.3 договору лізингу №52АФ-13).

Відповідно до п. 3.4 договору лізингу №52АФ-13 лізингові платежі складаються з: суми, яка відшкодовує частину вартості майна, яка є гривневим еквівалентом суми, визначеної в графіку, помноженої на фіксований міжбанківський курс акту приймання-передачі; комісії за користування, що розраховується як різниця суми лізингового платежу та суми, яка компенсує частину вартості майна, яка не може бути меншою за 1 гривню.

Передача лізингодавцем і прийом лізингоодержувачем майна в лізинг здійснюється на підставі акту приймання-передачі майна. Майно вважається переданим лізингоодержувачу з дати підписання акту приймання-передачі майна (п. 4.2 договору лізингу№52АФ-13).

Майно переходить у власність лізингоодержувача за умови сплати лізингодавцю всієї суми лізингових платежів в розмірах та терміни, передбачені графіком, в тому числі сплати лізингодавцю всієї суми вартості майна, що у гривневому еквіваленті не менше вартості майна, зазначеного у акті приймання-передачі майна, сплати штрафних санкцій відповідно до умов договору. Підтвердженням переходу права власності від лізингодавця до лізингоодержувача є підписаний між сторонами відповідний договір купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу (п. 5.1 договору лізингу №52АФ-13).

У п. 6.1.1 договору лізингу №52АФ-13 зазначено, що лізингодавець має право відмовитися від договору та вимагати повернення майна від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення оплати становить більше 30 календарних днів. Вилучення майна у лізингоодержувача не звільняє останнього від обов`язку сплати всіх несплачених до дати вилучення майна лізингових платежів, передбачених договором, в тому числі несплаченої суми штрафних санкцій і відшкодування заподіяної шкоди.

За умовами п. 9.2.1 договору лізингу №52АФ-13 договір може бути розірваний в однобічному порядку з ініціативи лізингодавця, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого в цьому договорі (на підставі письмового повідомлення лізингодавця про розірвання договору). В цьому випадку договір вважається розірваним з моменту отримання лізингоодержувачем письмового повідомлення лізингодавця про розірвання договору.

Припинення дії договору з будь-яких підстав не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором, що мали місце під час його дії (п. 9.5 договору лізингу №52АФ-13).

Строк дії договору з 02.04.2013 р. по 20.11.2014 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за цим договором. Зазначений строк може бути змінений відповідно до умов даного договору (п. 11.1 договору лізингу №52АФ-13).

У п. 11.2 договору лізингу №52АФ-13 зазначено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання та втрачає свою чинність після виконання сторонами всіх зобов`язань по ньому.

Розірвання або припинення договору, а так само відмова сторони від договору не звільняє сторони від виконання всіх зобов`язань по ньому (п. 11.3 договору лізингу №52АФ-13).

Пунктом 12.1 договору лізингу №52АФ-13 передбачено, що специфікація, графік та акт приймання-передачі майна є невід`ємними частинами цього договору.

Всі зміни і доповнення до даного договору оформляються додаткової угодою, що підписується сторонами та є невід`ємною частиною даного договору (п. 12.4 договору лізингу №52АФ-13).

У п. 12.5 договору лізингу №52АФ-13 сторони визначили, що всі повідомлення за договором будуть вважатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені особисто або кур`єрською службою (кур`єром) за зазначеними адресами сторін. Датою отримання повідомлень, відправлених рекомендованим листом, буде вважатися дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача про: 1) вручення рекомендованого листа; або 2) відмову адресата від одержання рекомендованого листа; або 3) непроживання/незнаходження адресата за зазначеною адресою; або 4) закінчення терміну зберігання рекомендованого листа. Датою отримання повідомлень, вручених особисто або відправлених кур`єрською службою (кур`єром), буде вважатися дата їх вручення іншій стороні за договором.

У додатку №1 до договору лізингу №52АФ-13 "Специфікація майна" сторони погодили найменування майна - трактор John Deere DB55 в кількості 1 шт. (серійний № A0DB55XKCJ750102, 2012 р.в.), вартістю з урахуванням ПДВ 209000,00 доларів США.

Додатком №2 до договору лізингу №52АФ-13 "Графік внесення лізингових платежів" визначено строки платежів, суми, які компенсують частину вартості предмету лізингу, платежі як винагорода (комісія) лізингодавцю за отримане у лізинг майно та розміри чергових лізингових платежів на загальну суму 197608,07 доларів США (зокрема, строк внесення останнього платежу 20.11.2014 р.).

Згідно з актом приймання-передачі від 23.04.2013 р. (додаток №3 до договору лізингу №52АФ-13) лізингодавець передав, а лізингоодержувач отримав майно (предмет лізингу): трактор John Deere 8335R John Deere DB55 в кількості 1 шт. (серійний № A0DB55XKCJ750102, 2012 р.в.), вартістю 209000,00 доларів США, або 1701747,90 грн. У п. 4 акта зазначено, що сторони взаємних претензій не мають.

01.09.2014 р. сторони уклали до договору лізингу №52АФ-13 додаткову угоду №1 (далі - додаткова угода №1), в якій дійшли згоди внести зміни до договору фінансового лізингу №52АФ-13 від 02.04.2013 р., зокрема, виклавши абз. 1 п. 3.3 в редакції: 3.3. Розмір, склад, терміни сплати лізингових платежів встановлюються в графіку. Сума чергового лізингового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми (в доларах США), зазначеної в графіку, виходячи з міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати лізингоодержувачем чергового лізингового платежу, зазначеного в графіку, збільшеного на розмір збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні операцій з купівлі іноземної валюти (міжбанківський курс графіку). Такий порядок застосовується до усіх лізингових платежів та будь-яких інших сум, що підлягають сплаті або залишаються несплаченими, згідно з договором.

Також сторони дійшли згоди доповнити договір №52АФ-13, зокрема п. 8.1.1 у редакції: 8.1.1. У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України). Дія цього пункту розповсюджується на всі несплачені платежі, які належать до сплати у строк до 20.03.2015 р..

Крім того, п. 3 додаткової угоди №1 викладено в новій редакції Додаток №2 (графік внесення лізингових платежів) до договору лізингу №52АФ-13, згідно з яким зокрема, узгоджена загальна сума лізингових платежів становить 202870,72 дол. США, строк внесення останнього платежу 20.02.2015 р.

У п. 4 додаткової угоди №1 зазначено строк сплати простроченої заборгованості, нарахованої згідно графіку внесення лізингових платежів, за квітень-серпень 2014 р. в розмірі 36036,28 доларів США.

Згідно з п. 6 додаткової угоди №1, враховуючи зміну строків платежу за графіком, строк дії договору фінансового лізингу продовжено до 20.02.2015 р. включно.

15.05.2015 р. сторони уклали до договору лізингу №52АФ-13 додаткову угоду №2 (далі - додаткова угода №2), відповідно до якої погодили викласти в новій редакції Додаток №2 (графік внесення лізингових платежів) до договору лізингу №52АФ-13 (зокрема, загальна сума лізингових платежів становить 206281,06 дол. США, строк внесення останнього платежу 20.11.2015 р.).

У п. 2 додаткової угоди №2 сторони погодили порядок сплати простроченої заборгованості по сплаті чергових лізингових платежів згідно Графіку внесення лізингових платежів за травень 2014-лютий 2015 року в розмірі 29938,33 Доларів США.

У п. 5 додаткової угоди №2 зазначено про продовження строку дії договору фінансового лізингу №52АФ-13 до 20.11.2015 р. включно.

13.07.2016 р. сторони уклали до договору лізингу №52АФ-13 додаткову угоду №4 (далі - додаткова угода №4), відповідно до якої погодили викласти в новій редакції Додаток №2 (графік внесення лізингових платежів) до договору лізингу №52АФ-13 (зокрема, загальна сума лізингових платежів - 216323,19 дол. США, строк внесення останнього платежу 20.09.2017 р.).

У п. 2 додаткової угоди №2 сторони погодили порядок сплати простроченої заборгованості по сплаті чергових лізингових платежів згідно Графіку внесення лізингових платежів за травень 2014 та лютий 2015 року в розмірі 28557,30 Доларів США; у п. 5 - подовжили строк дії договору фінансового лізингу №52АФ-13 до 20.09.2017 р. включно.

30.03.2018 р. сторони уклали до договору лізингу №52АФ-13 додаткову угоду №5 (далі - додаткова угода №5), в якій станом на 30.03.2018 р. зафіксували, що зобов`язання (в тому числі прострочене) лізингоодержувача перед лізингодавцем в еквіваленті до долара США становить 24365,08 доларів США.

Пунктом 2 додаткової угоди №5 сторони виклали в новій редакції Додаток №2 (графік внесення лізингових платежів) до договору лізингу №52АФ-13, яким визначили, зокрема, загальну суму лізингових платежів в розмірі 216766,78 дол. США, строк внесення останнього платежу 20.06.2019 р.

У п. 3 додаткової угоди №5 сторони погодили порядок сплати простроченої заборгованості по сплаті чергових лізингових платежів (включаючи штрафні санкції за Договором) згідно Графіку внесення лізингових платежів за період березень 2015 - листопад 2017 року в розмірі 28003,85 Доларів США.

Враховуючи зміну строків платежу за Графіком, сторони у п. 5 додаткової угоди №5 дійшли згоди подовжити строк дії договору фінансового лізингу №52АФ-13 до 20.06.2019 р. включно.

При цьому 02.04.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Агротек (лізингодавець), товариством з обмеженою відповідальністю Лотівка Еліт (поручитель) та товариством з обмеженою відповідальністю Серединецьке (лізингоодержувач) було укладено договір поруки №1П/52АФ-13 (далі - договір поруки №1П/52АФ-13), відповідно до п. 1.1 якого його предметом є зобов`язання поручителя перед лізингодавцем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань перед лізингодавцем, які випливають з умов договору фінансового лізингу №52АФ-13 від 02.04.2013 р., а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору фінансового лізингу №52АФ-13 від 02.04.2013 р. (основний договір).

У п. 1.2 договору поруки №1П/52АФ-13 сторони встановили, що зобов`язання поручителя перед лізингодавцем є безумовним і ніяких інших умов, крім передбачених цим договором та основним договором, не потребують.

Поручитель свідчить, що він ознайомлений зі змістом основного договору та обсягом зобов`язань лізингоодержувача за основним договором, повністю з ними згоден, ніяких заперечень, а також непорозумінь щодо його положень не має. Для внесення будь-яких змін та доповнень до основного договору лізингодавцю та лізингоодержувачу не потрібно отримувати згоду поручителя на внесення таких змін (п. 1.3 договору поруки №1П/52АФ-13).

Пунктами 2.1-2.3 договору поруки №1П/52АФ-13 передбачено, що у випадках не неможливості виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань за основним договором: - лізингодавець має право на свій розсуд пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя чи лізингоодержувача або обом сторонам одночасно, повідомивши поручителя про прострочення лізингоодержувачем своїх зобов`язань за основним договором протягом 2 робочих днів з моменту прострочення лізингоодержувачем забезпеченого порукою зобов`язання; - лізингоодержувач не пізніше ніж за 3 банківських дня до моменту настання строку виконання зобов`язань за основним договором повідомляє лізингодавця та поручителя про неможливість виконання зобов`язань за основним договором. Сторони договору встановлюють, що якщо надійде вимога про погашення суми заборгованості по основному договору і поручитель не буде в змозі виконати таку вимогу лізингодавця, то лізингодавець має право задовольнити свої вимоги за рахунок майна поручителя, згідно норм чинного законодавства. Сторони договору встановлюють, що поручитель, після виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, у відповідності до ст. 556 Цивільного кодексу України, набуває всіх прав лізингодавця як кредитора по виконаному ним зобов`язанню - основному договору.

Згідно з п. 6.1 договору поруки №1П/52АФ-13 усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

Сторони договору у п. 6.2 договору поруки №1П/52АФ-13 встановили, що він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту припинення забезпеченого ним зобов`язання. Також порука припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання зобов`язання за основним договором не пред`явить вимоги до поручителя (п. 4 ст. 559 ЦК України).

Сторони договору встановлюють, що у тому разі, якщо без згоди поручителя до основного договору вносяться зміни, що тягнуть за собою збільшення відповідальності поручителя, обсяг відповідальності поручителя залишається без змін (попереднім). Під згодою поручителя сторони розуміють як візування поручителем змін до основного договору, так і отримання згоди шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями тощо (п. 6.3 договору поруки №1П/52АФ-13).

У п. 6.7 договору поруки №1П/52АФ-13 зазначено, зокрема, що договір відображає повне розуміння сторонами предмета цього договору та інших питань, зазначених у цьому договорі.

Договір поруки №1П/52АФ-13 підписаний представниками сторін, кріплених відтисками їхніх печаток.

Позивач, вважаючи, що додатковими угодами до договору фінансового лізингу №52АФ-13 від 02.04.2013 р. без повідомлення позивача було внесено зміни, якими збільшено відповідальність останнього як поручителя за договором поруки №1П/52АФ-13 від 02.04.2013 р., а також враховуючи незвернення відповідача 2 з вимогою до поручителя протягом відповідного строку з дня настання строку виконання забезпеченого порукою зобов`язання, звернувся до суду з позовом про визнання зазначеного договору поруки припиненим.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, звернувшись до суду за їх захистом.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому необхідно враховувати, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Судом враховується, що згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 509 Цивільного кодексу України в силу зобов`язання боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, тобто сплати боргу.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У частині 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків .

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як убачається з матеріалів справи, 02.04.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Агротек (лізингодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю Серединецьке (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу №52АФ-13, за умовами якого лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач приймає предмет лізингу та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. У додатку №2 до договору сторони встановили, з-поміж іншого терміни сплати лізингових платежів, останній з яких - 20.11.2014 р.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема порукою.

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Так, 02.04.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Агротек (лізингодавець), товариством з обмеженою відповідальністю Лотівка Еліт (поручитель) та товариством з обмеженою відповідальністю Серединецьке (лізингоодержувач) було укладено договір поруки №1П/52АФ-13, відповідно до якого його предметом є зобов`язання поручителя перед лізингодавцем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань перед лізингодавцем, які випливають з умов договору фінансового лізингу №52АФ-13 від 02.04.2013 р., а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору фінансового лізингу №52АФ-13 від 02.04.2013 р. (основний договір).

У ст. 553 ЦК України зазначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Посилаючись на невизнання відповідачем 2 припинення відповідних правовідносин та вважаючи, що договором поруки №1П/52АФ-13 від 02.04.2013 р., який укладений між ним як поручителем та відповідачами як лізингоодержувачем та лізингодавцем за договором фінансового лізингу №52АФ-13 від 02.04.2013 р., порушені його права та охоронювані законом інтереси, позивач просить визнати припиненим зазначений договір поруки, посилаючись, зокрема на положення ч. ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, що діяла станом на момент укладення договору поруки).

Так, загальні підстави припинення поруки, яка за своєю правовою природою є зобов`язанням, передбачені у главі 50 Цивільного кодексу України, а спеціальні (додаткові) підстави її припинення визначено у статті 559 Цивільного кодексу України.

У статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) визначено такі підстави припинення договору поруки.

Зокрема, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

При цьому збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: 1) підвищення суми кредиту або розміру процентів, пені, штрафів, тощо; 2) відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; 3) установлення (збільшення розміру) неустойки; 4) встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; 5) включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення термінів повернення кредитів, тощо (відповідна правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду України від 24.06.2015 у справі № 6-701цс15, від 23.12.2014 № 3-196гс14, від 20.02.2013 № 6-172цс12, від 21.05.2012 № 6-18цс11, від 10.10.2012 № 6-112цс12).

Тобто закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору.

Як убачається з матеріалів справи, до договору лізингу було укладено додаткові угоди, якими, зокрема, збільшено розмір лізингових платежів у порівнянні з розміром цих платежів, визначеним початковою редакцією основного договору, а також змінено терміни їх сплати та, відповідно, строк дії договору: додаткову угоду від 01.09.2014 р. №1 (збільшено загальну суму платежів до 202870,72 дол.США, термін сплати останнього лізингового платежу та строк дії договору встановлено до 20.02.2015 р.); додаткову угоду від 15.05.2015 р. №2 (збільшено загальну суму платежів до 206281,06 дол.США, погоджено термін сплати останнього лізингового платежу та строк дії договору 20.11.2015 р.), додаткову угоду від 13.07.2016 р. №4 (збільшено загальну суму платежів до 216323,19 дол.США, термін сплати останнього лізингового платежу та строк дії договору погоджено до 20.09.2017 р.), додаткову угоду від 30.03.2018 р. №5 (збільшено загальну суму платежів до 216766,78 дол.США та погоджено термін сплати останнього лізингового платежу та строк дії договору до 20.06.2019 р.). Крім того, додатковою угодою від 01.09.2014 р. №1 встановлено відповідальність лізингоодержувача перед лізингодавцем за порушення строку оплати лізингових платежів у вигляді сплати 365 процентів річних.

Разом з тим, будь-яких доказів про те, що після укладення договору поруки поручителя було повідомлено про укладення додаткових угод до основного договору, якими фактично було збільшено обсяг його відповідальності, та доказів отримання згоди поручителя (зокрема, візування поручителем змін до основного договору, отримання згоди шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями тощо, як передбачено п. 6.3 договору поруки) суду не подано.

Таким чином, суд доходить висновку, що поручитель не був обізнаний із умовами додаткових угод до договору фінансового лізингу, якими збільшено обсяг основного зобов`язання та змінено строки сплати платежів і терміни дії договору.

У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

На підставі наведених положень закону сторони у п. 6.3 договору поруки врегулювали, що у тому разі, якщо без згоди поручителя до основного договору вносяться зміни, що тягнуть за собою збільшення відповідальності поручителя, обсяг відповідальності поручителя залишається без змін (попереднім), тобто передбачили, що збільшення обсягу основного зобов`язання без згоди поручителя матиме наслідком те, що відповідальність поручителя залишиться без змін, а саме: в обсязі зобов`язання, із яким він обізнаний та за який поручився.

У силу наведеного така підстава припинення поруки як зміна зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, що визначена ст. 559 ЦК України, не може бути застосована до даних правовідносин, оскільки сторонами в договорі відповідно до чинного законодавства врегульовано в інший спосіб наслідки зміни зобов`язання без згоди поручителя, що призвели до збільшення обсягу його відповідальності.

Вищезазначеним спростовуються відповідні доводи позивача.

Оскільки відсутні докази обізнаності поручителя із додатковими угодами до договору фінансового лізингу, поручитель, відповідно до п. 6.3 договору поруки, відповідає за зобов`язаннями відповідача 1 в обсязі, визначеному договором фінансового лізингу №52АФ-13 від 02.04.2013 р., без внесених змін.

При цьому представник відповідача 2 у засіданні також зазначив про те, що обсяг відповідальності позивача за договором поруки обмежений зобов`язаннями відповідача 1 за договором фінансового лізингу без урахування внесення до нього змін.

Сторони у п. 6.2 договору поруки встановили, що він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту припинення забезпеченого ним зобов`язання. Також порука припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання зобов`язання за основним договором не пред`явить вимоги до поручителя (п. 4 ст. 559 ЦК України).

Судом враховується, що сторони у договорі поруки за взаємною згодою передбачили інший строк для пред`явлення вимоги до поручителя, ніж той, який існував у редакції ст. 559 ЦК України станом на момент укладення договору поруки, що не суперечить законодавству (позиція щодо можливості визначення строку для пред`явлення вимоги кредитора до поручителя в договорі поруки викладена в постанові ВСУ у справі №6-6цс14 від 17.09.2014 року та постанові ВСУ від 03 лютого 2016 року у справі №6-18цс16).

Зазначеним спростовуються доводи позивача щодо застосування шестимісячного строку пред`явлення вимоги кредитора до поручителя.

Договором лізингу №52АФ-13 від 02.04.2013 р., а саме: додатком №2 до договору без урахування внесених додатковими угодами змін, зокрема передбачено, що останній лізинговий платіж повинен бути здійснений лізингоодержувачем до 20.11.2014 р.

Проте матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано доказів звернення лізингодавця із відповідними вимогами до поручителя в межах визначеного строку від строку сплати лізингових платежів, в тому числі останнього. Наведене також не заперечується відповідачем 2.

Суд звертає увагу на те, що строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові у позові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2662цс15 та постанові ВП ВС від 03.07.2019 року у справі №1519/2-3165/11).

Беручи до уваги вищезазначені обставини справи та положення законодавства, суд доходить висновку про припинення поруки позивача за зобов`язаннями відповідача 1 перед відповідачем 2, що випливають із договору фінансового лізингу №52АФ-13 від 02.04.2013 р., у зв`язку з незверненням відповідача 2 до поручителя в межах трирічного строку від настання строку погашення кожного періодичного платежу (аналогічні висновки викладені у постановах ВС від 15.07.2019 року у справі №711/191/14-ц; від 21.02.2018 року у справі №668/5023/15-ц та від 14.11.2018 року справі №757/6407/14-ц).

З огляду на зазначене позовні вимоги про визнання припиненим договору поруки №1П/52АФ-13 від 02.04.2013 р., який укладений між позивачем та відповідачами, підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову витрати зі сплати судового збору за його подання покладаються на відповідачів згідно зі ст. 129 ГПК України.

З приводу клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, які, як зазначено позивачем у позовній заяві, понесено в розмірі 3000,00 грн., судом враховується, що відповідно ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката за договором про надання правової допомоги необхідним є як факт їх надання позивачу, так і те, що зміст наданих послуг є необхідним для розгляду справи у господарському суді.

Проте, позивачем не надано жодних доказів понесення витрат на правову допомогу адвоката, що виключає можливість їх відшкодування відповідачами. Таким чином, у відшкодуванні витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн. слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Лотівка Еліт, с. Лотівка Шепетівського району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю Серединецьке, с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області, товариства з обмеженою відповідальністю Агротек, м. Дніпро про визнання припиненим договору поруки №1П/52АФ-13 від 02.04.2013 р. задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки №1П/52АФ-13 від 02.04.2013 р., який укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» (Хмельницька область, Шепетівський район, с. Лотівка, вул. Центральна, 1, корпус Б (код 32678215), товариством з обмеженою відповідальністю «Агротек» (м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1, код 32232765) та товариством з обмеженою відповідальністю «Серединецьке» (Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці, код 32678262).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек», м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1 (код 32232765) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» (Хмельницька область, Шепетівський район, с. Лотівка, вул. Центральна, 1, корпус Б (код 32678215) 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят грн. 50 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Серединецьке», Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокоіївці (код 32678262) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» (Хмельницька область, Шепетівський район, с. Лотівка, вул. Центральна, 1, корпус Б (код 32678215) 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят грн. 50 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 02.10.2019 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 4 прим.: 1 - до справи, 2 ТОВ «Лотівка Еліт» (30453, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Лотівка, вул. Центральна, 1, корп. Б), 3 ТОВ «Серединецьке» (30440, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці), 4 ТОВ «Агротек» (49083, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Собінова, 1). Всім рек. з пов. про вруч.