ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2019 р. Справа№ 910/3380/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Тищенко А.І.

Коробенка Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи,

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Комплекс Агромарс, м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019

у справі №910/3380/19 (суддя Данилова М.В.)

за позовом Споживчого товариства УТФ, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Комплекс Агромарс, м. Київ

про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Споживче товариство "УТФ" (далі позивач, СТ "УТФ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Комплекс Агромарс (далі відповідач, ТОВ "Комплекс Агромарс") про стягнення 4391,84 грн за Договором поставки кукурудзи та пшениці № 291/2017/КАМ/О від 30.08.2017 (далі Договір поставки № 291/2017/КАМ/О).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за Договором поставки № 291/2017/КАМ/О в частині своєчасної оплати прийнятого ним товару, внаслідок чого повинен сплатити позивачу пеню в розмірі 1926,01 грн., 3% річних 214, 00 грн. інфляційні втрати 2251,83 грн., а всього 4391,84 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у даній справі позовні вимоги СТ "УТФ" задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Комплекс Агромарс" на користь позивача 2465,83 грн., з них 3% річних 214, 00 грн., інфляційні втрати 2251,83 грн. та судовий збір у розмірі 1078,55 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 1926,01 грн. за не своєчасну оплату товару, яка була нарахована позивачем за період з 10.11.2017 по 11.12.2017 задоволенню не підлягає, оскільки останнім пропущено строк позовної давності. В частині стягнення з відповідача 3% річних і інфляційних втрат позов задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

ТОВ "Комплекс Агромарс" не згодне з рішенням господарського суду міста Києва від 22.05.2019, вважає його не обґрунтованим і не законним. Просить скасувати рішення суду частково та винести нове, яким в частині стягнення з нього 3% річних на користь СТ "УТФ" задовольнити в розмірі 11,57 грн., в частині стягнення інфляційних втрат відмовити в повному обсязі, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач зазначає, що позивачем порушено п. 7.2 Договору поставки № 291/2017/КАМ/О в частині виконання умови договору щодо реєстрації податкової накладної у єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН). Дата виписування податкової накладної на товар 02.11.2017 не є датою її реєстрації в ЄРПН. Оплата товару мала бути здійснена протягом 7 календарних днів після реєстрації податкової накладної в ЄРПН. За розрахунком, наведеним відповідачем у скарзі, він прострочив оплату суми 35184,87 грн. з 08.12.2017 до 21.12.2017, таким чином обґрунтованою до стягнення 3% річних є сума в розмірі 11,57 грн. Крім того, за його твердженням СТ "УТФ" в позові невірно розраховано інфляційні втрати, в зв`язку з чим відсутні підстави для їх стягнення.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи (доводи, викладені у відзивах та запереченнях на апеляційну скаргу).

У відзиві на апеляційну скаргу СТ "УТФ" зазначає, що товариство виконало всі умови п. 7.2 Договору поставки № 291/2017/КАМ/О і надало відповідачу всі документи для здійснення оплати товару. Крім того, строк оплати товару згідно цього пункту договору відраховується не від дати реєстрації податкової накладної, а від дати поставки товару. Дата реєстрації податкової накладної жодним чином не нівелює обов`язок відповідача зі сплати вартості поставленого товару у строк, обумовлений договором. За твердженням позивача, відповідач здійснивши розрахунок за поставлений товар, тим самим підтвердив настання умов для розрахунку за товар, визначених в п. 7.2 Договору поставки № 291/2017/КАМ/О, зокрема і умову про реєстрацію податкової накладної. Інфляційні втрати розраховано правильно, з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/3380/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А.(доповідач у справі), суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Комплекс Агромарс залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України.

Надано апелянту строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання даної ухвали та роз`яснено, що у випадку не усунення скаржником вказаних в ухвалі недоліків у встановлений судом строк, апеляційну скаргу буде повернуто.

08.07.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали суду від 25.06.2019 заявником усунуто недоліки апеляційної скарги та подано документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 2 881,50 грн.

Розпорядженням в. о керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2019, справу №910/3380/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у справі № 910/3380/19 та ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанцій, визначення відповідно до них правовідносин.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у даній справі встановлено та судом апеляційної інстанції перевірено наступне.

Між СТ "УТФ" (Постачальником) та ТОВ "Комплекс Агромарс" (Покупцем) було укладено Договір поставки кукурудзи та пшениці № 291/2017/КАМ/0 від 30.08.2017.

Відповідно до умов Договору поставки № 291/2017/КАМ/О, Постачальник бере на себе зобов`язання здійснити поставку товару, який не обтяжений правами третіх осіб, передати його у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений Постачальником товар належної якості та в обумовлені сторонами строки (3.1). Предметом даного договору є поставка кукурудзи та пшениці, що вирощується на полях, кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю якого та вартість визначена специфікаціями до даного договору та товарно-супровідними документами на кожну окрему партію товару (3.2).

Вартість товару визначається у рахунку-фактурі, який виставляється Постачальником на кожну окрему партію товару (п. 7.1).

Розрахунок за товар здійснюється на умовах 100% після оплати вартості замовлення товару на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 7 (семи) календарних днів за умови настання наступних умов:

- з дати поставки товару Покупцю,

- за умови отримання оригіналів документів, зазначених в п. 4.4 даного договору,

- за умови реєстрації податкової накладної у єдиному реєстрі податкових накладних (п. 7.2).

Відповідно до п. 4.4 Договору поставки № 291/2017/КАМ/О у момент поставки на кожну партію товару Постачальник надає Покупцю наступні документи:

- сертифікат якості;

- товарно-транспортну накладну (ТТН);

- видаткову накладну;

- оригінал рахунку-фактури;

- інші супровідні документи згідно діючого законодавства.

На виконання умов Договору поставки № 291/2017/КАМ/О позивач 02.11.2017 поставив відповідачу по товарно-транспортній накладній № 152 від 02.11.2017 40,860 т. кукурудзи (а.с. 24).

На вказану партію товару позивачем була надана відповідачу накладна № 2 від 02.11.2017 (а.с. 23).

Згідно рахунку-фактури № 2 від 02.11.2017, товарно-транспортної накладної № 152 від 02.11.2017 та накладної № 2 від 02.11.2017 загальна вартість товару складає 175 924,36 грн. (сто сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири тисячі грн. 36 коп.) (а.с. 23, 24).

Як свідчать пояснення позивача та копія квитанції (а.с. 27) останній зареєстрував в електронному вигляді податкову накладну у єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), яка була виписана та надіслана позивачем до Державної фіскальної служби України 02.11.2017 року, однак, протягом операційного дня з 0 до 23-ї години не була надіслана квитанція про її прийняття.

Відповідно до п. 201.10 Податкового кодексу України, датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції та якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За таких обставин, відповідач отримавши товар, підписавши товарно-транспортну накладну № 152 від 02.11.2017 та накладну № 2 від 02.11.2017, отримавши рахунок-фактуру № 2 від 02.11.2017 відповідно до п. 7.2 Договору поставки № 291/2017/КАМ/О повинен був здійснити оплату товару протягом 7 днів, а саме до 09.11.2017 включно.

Однак, фактично оплату поставленого товару відповідач здійснив двома платежами з простроченням, а саме:

- 21.11.2017 в сумі 140 739,49 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № від 20.11.2017 (а.с. 28);

- 11.12.2017 в сумі 35 184,87 грн., що стверджується копією платіжного доручення № від 11.12.2017 (а.с. 28).

За першим платежем прострочка оплати товару складає 11 днів з 10.11.2017 по 21.11.2017, за другим 19 днів з 22.11.2017 по 11.12.2017.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

За змістом та правовою природою Договір поставки № 291/2017/КАМ/О є договором поставки.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, також встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Сторони (позивач і відповідач) у п. 8.1 Договору поставки № 291/2017/КАМ/О встановили, що у випадку порушення зобов`язання, що виникає з даного договору винна сторона несе відповідальність, визначену даним договором та чинним законодавством України.

Згідно п. 8.3 договору покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочення, від вартості неоплаченого товару.

Як свідчать зібрані у справі документи і встановлені обставини справи відповідач отримавши товар, підписавши товарно-транспортну накладну № 152 від 02.11.2017 та накладну № 2 від 02.11.2017, отримавши рахунок-фактуру № 2 від 02.11.2017 відповідно до п. 7.2 Договору поставки № 291/2017/КАМ/О повинен був здійснити оплату товару протягом 7 днів, а саме до 09.11.2017 включно, однак, фактично оплату поставленого товару здійснив двома платежами з простроченням відповідно на 11 та 19 днів, у зв`язку з чим відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на вимогу позивача (кредитора) зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо нарахованої позивачем відповідачу до сплати пені в сумі 1926,01 грн.

Позивачем відповідно до п. 8.3 Договору поставки № 291/2017/КАМ/О нарахована відповідачу до сплати пеня за період з 10.11.2017 по 21.11.2017 з суми боргу 175924,36 грн. при обліковій ставці НБУ 13,5% в сумі 1431,49 грн. та за період з 22.11.2017 по 11.12.2017 з суми боргу 35184,87 грн. при обліковій ставці НБУ 13,5% в сумі 494, 52 грн., а всього 1926,01 грн.

Відповідач звернувся до суду з клопотанням б/н від 08.04.2019 про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (а.с. 49).

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За приписами ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи те, що позивачем нарахована відповідачу пеня в сумі 1926,01 грн. за період з 10.11.2017 по 11.12.2017, а позов подано 19.03.2019, тобто після спливу річного строку позовної давності, подане відповідачем клопотання б/н від 08.04.2019 про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені, приписи ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду і вважає дану вимогу такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності до вимоги про стягнення пені.

Щодо нарахованих позивачем відповідачу до сплати 3% річних в сумі 214,00 грн.

Позивачем відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 8.1 Договору поставки № 291/2017/КАМ/О нараховано відповідачу до сплати 3% річних за період з 10.11.2017 по 21.11.2017 з суми боргу 175924,36 грн. в сумі 159,05 грн та за період з 22.11.2017 по 11.12.2017 з суми боргу 35184,87 грн. в сумі 54,95 грн., а всього 214,00 грн.

Даний розрахунок перевірено, він є вірним.

Щодо нарахованих позивачем відповідачу до сплати інфляційних втрат в сумі 2251,83 грн.

Позивачем відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 8.1 Договору поставки № 291/2017/КАМ/О нараховано відповідачу до сплати інфляційні втрати за період з 10.11.2017 по 21.11.2017 з суми боргу 175924,36 грн. при індексі інфляції за розрахунковий період 100,9% в сумі 1583,32 грн., за період з 22.11.2017 по 30.11.2017 з суми боргу 35184,87 грн. при індексі інфляції за розрахунковий період 100,9% в сумі 316,66 грн., за період з 01.12.2017 по 11.12.2017 з суми боргу 35184,87 грн. при індексі інфляції за розрахунковий період 101,0% в сумі 351,85 грн., а всього 2251,83 грн.

Даний розрахунок перевірено, він є вірним.

Враховуючи вищенаведене апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду, що позовні вимоги СТ "УТФ" є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 2 251,83 грн. (214,00 + 2251,83).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі ТОВ "Комплекс Агромарс" доводи не спростовують висновки господарського суду міста Києва в рішенні від 22.05.2019, у зв`язку з чим правові підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ "Комплекс Агромарс", витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються апеляційним господарським судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у справі № 910/3380/19/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у справі № 910/3380/19/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/3380/19/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді А.І. Тищенко

Г.П. Коробенко