СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2019 р. Справа № 922/1146/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників сторін:

відповідача - Синьової Ю.М., свідоцтво серія МК №001438 від 28.09.2018, довіреність № 01-26/6765 від 20.11.2018; Квіцінської А.І, свідоцтво серія ХВ НОМЕР_1 000442 від 27.09.2017, довіреність № 01-26/741 від 18.01.2019;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" (вх. №2703 Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 01.08.2019 у справі № 922/1146/19

за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал", м.Харків

до Акціонерного товариства "Харківобленерго", м.Харків

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м.Київ

про визнання додатків до договорів укладеними,

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про визнання укладеними в редакції позивача додатків №4 "Порядок розрахунків" до договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1.01 від 01.01.2019 та №4 від 01.01.2019.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем під час укладення договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1.01 від 01.01.2019 та №4 від 01.01.2019 були проігноровані зауваження КП "Харківводоканал", що були викладені у його заявах-приєднаннях до вищевказаних договорів.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.08.2019 у справі №922/1146/19 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зазначив, що визначений позивачем додаток до договору вже укладений і між сторонами можливим є виникнення правовідносин саме щодо зміни його умов, що не було реалізовано з боку позивача. Одночасно, посилаючись на пункт 4.29 Правил роздрібного ринку електричної енергії, місцевий господарський суд дійшов висновку, що оплата споживачем послуг з розподілу електричної енергії має здійснюватися за тарифами, встановленими саме для 2 класу напруги, оскільки за відповідним класом здійснюється КП "Харківводоканал" закупівля електроенергії на оптовому ринку електричної енергії для власних потреб.

Позивач з вказаним рішенням суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обгрунтуванні апеляційної скарги позивач повторно наголошує про наявність підстав для визначення в додатку №4 "Порядок розрахунків" до договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1.01 від 01.01.2019 та №4 від 01.01.2019, положення про проведення з останнім розрахунків, як з споживачем 1 класу напруги. За твердженням апелянта, відображення відповідного порядку розрахунку, є конкретизацією ціни договору згідно частини 2 статті 634 ЦК України. Одночасно Комунальне підприємство "Харківводоканал" наголошує, що обставина його відповідності критеріям споживача 1 класу напруги була встановлено господарськими судами при розгляді справи №922/4198/17 (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 29.05.2019), №922/1545/18 (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 28.05.2019), які мають преюдиціальне значення при розгляді даного спору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Харківводоканал" на рішення Господарського суду Донецької області від 01.08.2019 у справі №922/1146/19; призначено справу до розгляду на 02.10. 2019 об 11:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132.

17.09.2019 від Акціонерного товариства "Харківобленерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8831), в якому відповідач просить суд апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" залишити без задоволення; рішення Господарського суду Харківської області від 01.08.2019 у справі № 922/1146/19 залишити без змін.

У судове засідання, яке відбулось 02.10.2019, з`явився представник відповідач. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

01.10.2019 від Комунального підприємства "Харківводоканал" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№9360) з підстав її перебування в іншому судовому засіданні як представника сторони у справі №520/6331/19 та №520/9254/19 у Харківському окружному адміністративному суді.

Згідно ч. 11 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Разом з тим, господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п. Господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні свого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Колегія суддів враховує, що Комунальне підприємство "Харківводоканал", з огляду на зайнятість представника Лисенко В.С. у судовому засіданні у справах №520/6331/19 та №520/9254/19, не було позбавлено права забезпечити явку іншого свого представника в судове засідання.

Оскільки Комунальним підприємством "Харківводоканал" не надано доказів неможливості забезпечення явки у судове засідання іншого представника, а отже, не надано належних доказів неспроможності забезпечення представництва своїх інтересів у суді, визначені стороною причини неявки не є поважними в порядку ст. ч. 11 ст. 270 ГПК України. У зв`язку з чим колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання представника Комунальне підприємство "Харківводоканал" Лисенко В.С. про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила, що рішення Господарського суду Харківської області від 01.08.2019 у справі №922/1146/19 відповідає в повній мірі нормам матеріального та процесуального права, враховуючи таке.

З матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2004 року між відповідачем, як постачальником, та позивачем, як споживачем, укладено Договір про постачання електричної енергії №4, за умовами якого постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід`ємними частинами.

Також, 03.01.2008 між відповідачем, як постачальником, та позивачем, як споживачем, укладено Договір про постачання електричної енергії №1,01, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Таким чином, на підставі вищевказаних договорів між сторонами існували правовідносини щодо постачання електричної енергії.

11.06.2018 набув чинності Закон України "Про ринок електричної енергії", який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

На виконання положень даного Закону Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було прийнято постанову №312 від 14.03.2018 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії".

Згідно до пункту 1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Відтак, у зв`язку із змінами в законодавстві споживачі електричної енергії мають врегулювати свої правовідносини щодо користування електричною енергією шляхом укладення договорів про: 1) розподіл/передачу, 2) постачання електричної енергії, 3)надання послуг комерційного обліку.

Відповідно до постанови НКРЕКП №1446 від 16.11.2018:

-видано АТ "Харківобленерго" () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Харківської області (п.1 постанови №1446 - набирає чинності з 01.01.2019);

-анульовано АТ "Харківобленерго" () ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 70, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 17 вересня 1996 року № 92, на підставі пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" (п.2 постанови №1446 - набирає чинності з 01.01.2019);

-зобов`язано АТ "Харківобленерго" () до 01 січня 2019 року забезпечити завершення організаційних заходів, пов`язаних з анулюванням ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та провадженням діяльності за ліцензією з розподілу електричної енергії, зокрема, але не виключно: надавати послуги з розподілу електричної енергії та постачання електричної енергії за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 24 січня 2018 року № 85 (із змінами), із дотриманням визначених напрямків та обсягів використання коштів за статтями витрат структур тарифів; виконувати схвалену постановою НКРЕКП від 21 червня 2018 року № 548 інвестиційну програму та заходи з ремонтів основних фондів у повному обсязі відповідно до запланованих етапів, обсягів робіт у кількісному вираженні та згідно з передбаченими відповідною статтею структури тарифу обсягами фінансування (абзац 1 пункту 3 постанови №1446 - набирає чинності з 16.11.2018).

З урахуванням викладеного, відповідач з 01.01.2019 має право здійснювати лише розподіл електричної енергії.

Відповідно, з цієї дати правовідносини між позивачем та відповідачем мають бути врегульовані договором про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії":

-розподіл електричної енергії (далі - розподіл) - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії (пункт 78);

-оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності (пункт 56).

Приписами пункту 2 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 унормовано, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Пунктом 4 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 передбачений наступний алгоритм дій щодо укладення договорів про надання послуг з розподілу електричної енергії:

1)договір розробляється ОСР (оператором системи розподілу) на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та типової форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР;

2)ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо);

3)договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

На виконання приписів вищевказаних нормативно-правових актів, відповідачем було розроблено та розміщено на сайті АТ "Харківобленерго" текст Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (Том 1, а.с. 22-30), який є публічним договором приєднання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач направив позивачу, як споживачу, для підписання заяви-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Відповідно до даних заяв-прєднання АТ "Харківобленерго" повідомляє про припинення діяльності постачальника за регульованим тарифом та про приєднання споживача з 01.01.2019, але не раніше дати анулювання ліцензії АТ "Харківобленерго" з передачі місцевими локальними електричними мережами, до:

-Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії № 1,01 від 03.01.2008 року за особовим рахунком № 0001,01 постачальника за регульованим тарифом;

-Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004 року за особовим рахунком №0004 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом.

19 грудня 2018 року позивач підписав вказані заяви-приєднання з зауваженнями (Том 1, а.с.33, 48) та направив їх відповідачу разом із листом №01-01-14/7991-18 від 19.12.2018 (Том 1, а.с.31).

Також, у даному листі позивач повідомив відповідача про те, що до тексту окремих умов Договорів приєднання (умови Договорів про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004; №1.01 від 03.01.2008) внесені зміни відповідно до тексту Заперечень, які є невід`ємною частиною договорів.

Зміст таких заперечень був ідентичний щодо обох договорів про постачання електричної енергії та викладений позивачем безпосередньо у заявах-приєднання до умов договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та полягав у наступному:

1.Доповнити Розділ 6 "Порядок обмеження та припинення електропостачання" Договору: пунктом 6.2 наступного змісту: "Постачальник зобов`язаний не допускати зловживання правом на відключення об`єктів єдиної технологічної системи Споживача, як такого, що може порушити права інших осіб та завдати шкоди довкіллю, відповідно до ст. 6 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення";

2.Пункт 1 Додатку №2 до Договору "Порядок розрахунків" доповнити реченням наступного змісту: "Всі розрахунки споживача за спожиту електричну енергію відбуваються за тарифом 1 класу напруги незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією у відповідності до підпункту 4 пункту 3.1. Постанови НКРЕ від 13.08.1998 №1052 (в редакції постанови НКРЕ від 30.06.2011 № 1110)";

3. Пункт 10 Додатку №2 до Договору "Порядок розрахунків" доповнити абзацами наступного змісту: "Виникненню зобов`язання споживача ло оплаті за постачання електричної енергії має передувати виконання постачальником зобов`язання виставлення рахунків з правильним розрахунком вартості послуг." "Рахунок на оплату електричної енергії вважається таким, що не підлягає оплаті, якщо постачальник на вимогу споживача не надав вихідні дані, що підтверджують правильність розрахунку вартості у повному обсязі."

4.З Додатку №3.1 до Договору "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведені розрахунків за спожиту електричну енергію" виключити стовпчик "Клас напруги".

Колегія суддів враховує, що всі ці умови стосуються не розміщеного на сайті АТ "Харківобленерго" Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який є публічним договором приєднання, а фактично відносяться до умов раніше укладених Договорів про постачання електричної енергії №1,01 від 03.01.2008 року (Том 1, а.с.76-87) та №4 від 07.05.2004 (Том 1, а.с.55-63).

В матеріалах справи відсутні докази погодження відповідача із висловленими позивачем запереченнями щодо внесення змін до вищевказаних договорів.

Звертаючись з даним позовом, позивач вказує, що висловлені у заявах-приєднаннях зауваження позивача були проігноровані відповідачем, що зумовило виникнення преддоговірного спору та змушує КП "Харківводоканал" звернутися з позовною заявою для захисту права споживача на проведення розрахунків за надані послуги з розподілу електричної енергії за справедливою, встановленою законом ціною. Юридичною ж формою такого захисту (способом захисту) є визнання Договорів №1 та №4 укладених на умовах, запропонованих позивачем, тобто з урахуванням висловлених зауважень.

У зв`язку з цим, позивач просить визнати укладеними в його редакції додатки №4 "Порядок розрахунків" до договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1.01 від 01.01.2019 та №4 від 01.01.2019, повний текст яких складається з 21 пункту та викладений в заяві про усунення недоліків позовної заяви (Том 1, а.с.213).

При цьому, фактично доводи позовної заяви зводяться до тверджень позивача про необхідність застосування Порядку визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги, затвердженого постановою НКРЕ України від 13.08.1998 № 1052, згідно з яким КП "Харківводоканал" відповідає критеріям споживачів 1 класу напруги.

Вказана позиція знайшла відображення лише в другому реченні пункту 1 запропонованих позивачем додатків №4, а саме: "Всі розрахунки з Оператором системи за надані послуги з розподілу електричної енергії відбуваються за 1 класом напруги Споживача незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією у відповідності до підпункту 4 пункту 3.1. Постанови НКРЕ від 13.08.1998 №1052 із змінами та доповненнями внесеними постановою НКРЕ від 30.06.2011 №1110."

Щодо необхідності викладення всіх інших пунктів додатків №4 у запропонованій позивачем редакції позовна заява будь-яких обґрунтувань не містить.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 договори споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічними договорами приєднання.

Зміст частини 1 статті 633 ЦК України надає визначення публічному договору, як договору в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зазначене узгоджується з положеннями частини 4 статті 179 ГК України, відповідно до якої при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відтак, особливістю укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є те, що споживач приєднується до запропонованого договору в цілому та не має права наполягати на зміні його змісту на стадії укладення договору.

При цьому, згідно з пунктом 4 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії вважається укладеним з:

-дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР;

-та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії,

-та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Аналогічні приписи наведені в пункті 2.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, відповідно до якого фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Отже, будь-яка з вищевказаних самостійних подій свідчить про укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 19.12.2019 підписав заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та повернув їх на адресу відповідача. Як зазначено в тексті цих заяв таке приєднання відбувається з 01.01.2019.

Отже, договори споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №01,1 та №4 є укладеними шляхом підписання позивачем заяв-приєднання.

Крім того, сторонами не заперечується і факт користування позивачем електричною енергією з 01.01.2019.

З приводу викладених у заявах-приєднання заперечень, суд першої інстанції правомірно зазначив, що їх складення та направлення, за умови підписання позивачем таких заяв-приєднань, в розумінні пункту 4 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 не впливає на факт укладення договорів.

Оскільки згідно з частиною 4 статті 179 ГК України споживач при укладенні договорів приєднання не має права наполягати на зміні змісту (умов) договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії колегія суддів враховує положення частини 2 статті 634 ЦК України.

Згідно даної норми договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Однак зі змісту позовної заяви вбачається, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулось до господарського суду з вимогою щодо вирішення саме преддоговірного спору у вигляді визнання договору укладеним.

Втім, відповідна вимога відноситься до стадії узгодження майбутніх умов договору в преддоговірному періоді і не може бути заявлена за наявності вже укладеного та діючого договору.

Слід зазначити, що зміст спірних правовідносин, за наявності факту укладення договору приєднання разом з положеннями частини 2 статті 634 ЦК України, зумовлює наявність спору саме щодо внесення змін у вже існуючу угоду сторін.

Порядок внесення змін до умов укладених господарських договорів регламентовано статтею 188 ГК України.

Зокрема, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором (частина 2 статті 188 ГК України).

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (частина 3 статті 188 ГК України).

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (частина 4 статті 188 ГК України).

Тобто, за умови наявності вже укладеного та діючого договору приєднання сторона відповідної угоди наділена правом вимоги щодо внесення до нього змін у порядку частини 2 статті 634 ЦК України, частин 2-4 статті 188 ГК України.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Норми статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України розкривають зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередньо мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Вирішуючи спір, суд повинен визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

З огляду на наведені норми законодавства належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову саме про внесення змін до договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1.01 від 01.01.2019 та №4 від 01.01.2019.

За цих обставин позовна вимога про визнання договору приєднання укладеним на стадії фактичного виконання вже укладеної та діючої угоди, є неналежним способом захисту. А отже, заявлена позивачем позовна вимога є неправомірною, та такою, що не підлягає задоволенню.

Окрім цього варто зазначити, що пункт 2.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлює умови договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що є істотними та обов`язковими для цього виду домовленості.

Згідно даного пункту істотними та обов`язковими для цього виду домовленості умовами є :

1)найменування оператора системи та споживача, узгоджений паспорт точки розподілу;

2)місце і дату укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії;

3)режими розподілу (у тому числі режим роботи електроустановки непобутового або колективного побутового споживача, величини приєднаної та дозволеної потужності об`єкта споживача із розділом за площадками вимірювання), порядок контролю показників якості електричної енергії та якості електропостачання;

4)порядок розрахунків, включаючи умови їх призупинення та поновлення;

5)відповідальність сторін за невиконання умов договору, підстави і порядок її застосування;

6)строк дії договору;

7)умови та порядок внесення змін до договору та його розірвання;

8)місцезнаходження, банківські реквізити сторін;

9)заходи з підтримання стійкості енергосистеми, порядок введення обмежень та відключень при дефіциті електричної енергії та потужності в енергосистемі;

10)перелік випадків, коли розподіл (передача) електричної енергії може бути обмежений споживачу, та порядок обмеження.

Таким чином, Правила роздрібного ринку електричної енергії не передбачають в якості істотної та обов`язкової для цього виду домовленості умову щодо визначення класу напруги споживача. Тобто, в розумінні чинного законодавства вказана обставина не є істотною, а відтак не потребує обов`язкового закріплення в рамках договору приєднання.

Варто зазначити, що порядок визначення класів напруги споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенем напруги, визначається постановою Національної комісії регулювання електроенергетики україни 13.08.1998 № 1052 "Про Порядок визначення класів споживачів".

Отже, приналежність особи споживача до певного класу напруги визначається окремим нормативно правовим актом та не потребує додаткової домовленості між сторонами.

Ураховуючи наявність державного регулювання правовідносин з розподілу електроенергії, при визначенні класу споживача електричної енергії застосуванню підлягають критерії, прямо визначені державним регулятором у відповідному Порядку, незалежно від того, який клас напруги погоджено сторонами у відповідному договорі та дати такого погодження.

При наявності державного регулювання правовідносин з розподілу електричної енергії, при визначенні класу споживача послуг з розподілу застосуванню підлягають критерії, прямо визначені державним регулятором у відповідному порядку, які не можуть бути об`єктом договірного регулювання.

Відтак, питання правильності визначення оператором класу напруги споживача виступає предметом судового розгляду саме при вирішенні спору пов`язаного з виконанням договору в частині проведення належних розрахунків.

У зв`язку з цим відсутні правові підстави для внесення змін до договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1.01 від 01.01.2019 та №4 від 01.01.2019.

Аргументи апелянта з приводу необхідності застосування правових висновків суду, викладених у судових рішеннях №922/4198/17 (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 29.05.2019), №922/1545/18 (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 28.05.2019), не мають правового значення для вирішення даного спору оскільки позов не підлягає задоволенню з огляду на: 1) обрання стороною неналежного способу захисту та 2)відсутність правових передумов для внесення змін до договорів споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1.01 від 01.01.2019 та №4 від 01.01.2019.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції встановлені фактичні обставини справи на основі повного і об`єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам та їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 01.08.2019 у справі № 922/1146/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 07.10.2019.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.С. Хачатрян