ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Справа№ 910/5247/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Мартюк А.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Кваша І.В. - керівник;

від відповідача - не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Евер Бест"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2019

у справі № 910/5247/19 (судя Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Евер Бест"

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 у справі №910/5247/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду грунтується на тому, що:

- за загальним правилом нотаріальне посвідчення договору не вимагається, нотаріальне посвідчення договору є необхідним лише лише у випадках прямо передбачених законом та за домовленістю сторін;

- вимоги до форми та змісту договору фінансового лізингу закріплені у ст. 6 Закону України "Про фінансовий лізинг", якою встановлено, що договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди;

- зі змісту договору фінансового лізингу вбачається, що домовленостей між стронами про нотаріальне посвідчення договору або державну реєстрацію права користорування нерухомим майном не існувало, а законодавством для сторін спірного договору такі дії не визнанано обов`язковими;

- договір не потребує нотаріального посвідчення, а тому відсутні підстави вважати даний договір недійсним.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:

- при розгляді справи судом першої інстанції не взято до уваги те, що до спірних правовідносин слід застосовувати ст. 657 ЦК України, відповідно до якої договір купівлі-продажу земельної діяльнки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвдченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі;

- оскільки предметом договору фінансового лізингу є нерухоме майно (нафтобази), договір мав бути посвдчений нотаріально та зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в обов`язковому порядку, в незалежності від бажання чи небажання сторін договору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського від 19.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Евер Бест" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2019, справу № 910/5247/19 призначено до розгляду на 23.09.2019.

Від відповідача (17.09.2019) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу відхилити, рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про те, що:

- положення ст. 793, 794 ЦК України, що відносяться до параграфу 4 глави 58 ЦК України, та з яких виходить позивач, говорячи про обовязковість нотаріального посвідченя договору фінансмового лізингу, не можуть бути застосовані до правовідносин, що склались між сторонами. Адже, дія зазначених положень матеріального права не поширюється на правовідносини, які виникають на підставі договору фінансового лізингу. Водночас спеціальний нормативно-правовий акт, який регулює спірні правовідносини (Закон України «Про фінансовий лізинг»), не містить вимоги щодо нотаріального посвдчення договору фінансового лізингу.

В судове засідання апеляційного господарського суду 23.09.2019 не зявився представник відповідача.

Враховуючи те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського від 19.08.2019), явка учасників судового процесу не вивзнана обов`язковою, неявка відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у справі, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судовою колегією встановлено.

01.07.2016 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк"( яке перейменоване на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк") та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕВЕР БЕСТ", як лізингоодержуваем, укладено договір фінансового лізингу № 4Е16055ЛИ, умовами якого передбачено, що банк, який є власником нерухомого майна, яке зазначено у додатку № 1 до договору (далі - майно), передає лізингоодержувачу майно, а лізингоодержувач приймає майно від банка у платне володіння та користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів - у власність, у визначені цим договором строки, на умовах фінансового лізингу.

У додатку № 1 до договору сторони зазначили найменування нерухомого майна (предмета фінансового лізингу).

Відповідно до умов п.1.2 договору, сторони узгодили, що на дату укладення договору загальна вартість майна становила 381 074 752, 00грн.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються додатком № 2.

За змістом підпунктів пункту 2.3 розділу 2 договору лізингоодержувач сплачує банку:

- винагороду за відкриття рахунку "Фінансовий лізинг (оренда)" у розмірі 500,00грн. у день укладання цього договору;

- відсоткову винагороду за користування майном у розмірі 12% річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном та 360 днів у році, щомісяця в період з 25-го числа місяця по останній день місяця, а так само в термін сплати останньої суми лізингового платежу, зазначений в додатку № 2;

- у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань по оплаті лізингових платежів, передбачених цим договором, відсоткова винагорода за користування майном складає 24% річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості майна, згідно додатку № 2;

- лізингоодержувач сплачує банку винагороду за користування майном отриманим в лізинг, у розмірі, що визначається за формулою.

Згідно п. 3.1 договору, передача банком та прийом лізингоодержувачем майна в лізинг здійснюється згідно з актом прийому-передачі майна, зазначеним у додатку № 3, що є невід`ємною частиною договору. З моменту підписання додатку № 3, лізингоодержувач несе повну відповідальність перед третіми особами за його використання, відшкодовує в повному обсязі шкоду третім особам, заподіяну в результаті експлуатації майна. Ризик невідповідальності майна цілям використання цього майна несе лізингоодержувач.

Підпунктом 5.2.1 п. 5.2 договору визначено обов`язок банка передати майно в платне користування лізингоодержувачу на умовах та строки, що обумовлені цим договором. Після сплати всієї суми лізингових платежів та інших платежів, що передбачені цим договором, передати майно у власність лізингоодержувача та документ, що підтверджує повну сплату платежів за цим договором.

За змістом п. 9.1 договору, строк дії договору - з дати його підписання по 25.06.2036. У частині невиконаних сторонами зобов`язань договір діє до повного їх виконання. Зазначений строк може бути змінено у разі дострокового виконання зобов`язань лізингоодержувачем за договором, у випадку розірвання договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін. Строк дії цього договору обумовлений строком лізингу. Договір втрачає свою силу після виконання сторонами усіх зобов`язань за ним (п. 9.2 Договору).

Додатком №2 до договору фінансового лізингу № 4Е16055ЛИ від 01.07.2016 сторонами погоджено графік лізингових платежів (графік відшкодування вартості майна).

На виконання умов договору банк, як власник нерухомого майна, передав позивачу згідно з актом прийому-передачі майна № 1 (додаток № 3 до договору) нерухоме майно за адресою Черкаська обл., м.Золотоноша, вул. Шевченка, 10; Черкаська обл., Городищенський район, м .Городище, вул. Кожедуба , 2; Черкаська обл., м.Сміла, вул. Севастопольська, 17; Черкаська обл. , м. Сміла , вул. Севастопольська , 17-а.

Як зазначає позивач, відповідачем було надіслано повідомлення № Э.Upr 1/3-67100 від 31.05.2017 про розірвання договору фінансового лізингу, в якому відповідач повідомив позивача про розірвання договору фінансового лізингу № 4Е16055ЛИ від 01.07.2016 з 15.06.2017 у зв`язку з простроченням позивачем сплати відсоткової винагороди за користування майном за договором.

15.06.2017 Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", яке перейменоване на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕВЕР БЕСТ" складено та підписано акт прийому-передачі майна, відповідно до якого лізингоодержувач передав, а банк прийняв на праві власності нерухоме майно адресою Черкаська обл., м. Золотоноша, вул. Шевченка, 10; Черкаська обл., Городищенський район, м.Городище, вул.Кожедуба, 2; Черкаська обл., м.Сміла, вул. Севастопольська, 17; Черкаська обл. , м. Сміла , вул. Севастопольська, 17-а.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги та доводи апеляційної скарги, позивач зазначає про те, що при укладенні договору не було додержано вимог законодавства стосовно встановленої законом форми договору, а саме - договір не був нотаріально посвідчений та не було проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Приймаючи рішення у даній справі місцевий господарський суд виходив з того, що договір, укладений між позивачем та відповідачем, не потребує нотаріального посвідчення та його державної реєстрації.

З таким висновком судова колегія не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що відносини, які виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Отже, до відносин фінансового лізингу затосовується глава 58 Цивільного кодексу України, яка регулює правовідносини найму(оренди).

Зокрема, параграфом 4 глави 58 Цивільного кодексу України врегульовано правовідносини найму будівлі або іншої капітальної споруди.

Відповідно до ст. 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки, підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ст. 794 Цивільного кодексу України).

Крім того, згідно зі статтею 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки.

Отже, договір фінансового лізингу, укладений строком більш ніж як на три роки, предметом якого є нерухоме майно, підлягав обов`язковій державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з частиною 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з частиною 3 статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже, приймаючи до уваги положення ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, а сааме: відсутність державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникли з договору фінвнсового лізингу, та відсутність нотарілаьного посвідчення договору, що є підставою для визнання недійсним договору фінансового лізингу №4Е16055ЛИ від 01 липня 2016р.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.269, 270, 273-275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Евер Бест" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 у справі № 910/5247/19 скасувати.

3. Позовні вимоги задовольнити.

4. Визнати недійсним договір фінансового лізингу №4Е16055ЛИ від 01 липня 2016р., укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», яке перейменоване на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» ( 01001, м.Київ, вул. М.Грушевського, буд. 24 офіс 21; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Евер Бест" (18001, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького, буд. 24 , офіс 21; ).

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ( 01001, м.Київ, вул. М.Грушевського, буд. 24 офіс 21; ) на користь Товариством з обмеженою відповідальністю "Евер Бест" (18001, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького, буд. 24 , офіс 21; ) 1921,00 судового збору за розгляд позовної заяви.

5. Стягнути Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ( 01001, м.Київ, вул. М.Грушевського, буд. 24 офіс 21; ) на користь Товариством з обмеженою відповідальністю "Евер Бест" (18001, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького, буд. 24 , офіс 21; ) 2881,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

6. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

7. Матеріали оскарження №910/5247/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

8.. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 26.09.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

А.І. Мартюк