ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2295/16

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Савченко А.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Зінкевич О.В. за довіреністю №2054 від 25.07.2019р.;

Від заявника (ТОВ „Карпатигаз): Ярмоленко Є.П. за довіреністю №7 від 08.01.2019р.;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Карпатигаз (вх. №2-4530/19 від 19.09.2019р.) про заміну сторони правонаступником в порядку, передбаченому ст. ст. 52, 334 ГПК України, по справі за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю ГК „УКРГАЗ до публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод про стягнення 110 019 153,41грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.10.2016р. по даній справі, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.12.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 09.02.2017р., позов товариства з обмеженою відповідальністю ГК „УКРГАЗ (далі по тексту ТОВ ГК „УКРГАЗ) до публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод (далі по тексту ПАТ „Одеський припортовий завод) було задоволено частково, присуджено до стягнення на користь позивача суму основного боргу в розмірі 94 736 265,37 грн., три відсотки річних в сумі 254 327,37 грн., пеню у сумі 1 500 000,00 грн., штраф у розмірі 5 736 813,27 грн., судовий збір у розмірі 207 389,00 грн.

28.12.2016р. господарським судом у порядку ст. 117 ГПК України було видано відповідний наказ.

19.09.2019р. до господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю „Карпатигаз надійшла заява про заміну позивача його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю „Карпатигаз (далі по тексту ТОВ „Карпатигаз) в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 37 217 397,51 грн., та видачу виконавчого документу про стягнення із відповідача на користь ТОВ „Карпатигаз заборгованості у розмірі 37 217 397,51 грн.

Ухвалою від 23.09.2019р. заява ТОВ „Карпатигаз була призначена до розгляду в засіданні суду на 30.09.2019р. о 16:30 год. У судове засідання, призначене на 30.09.2019р., ТОВ ГК „УКРГАЗ не з`явилось, письмових пояснень по суті поданої заявником заяви від позивача до суду не надходило. В свою чергу, представником ТОВ „Карпатигаз було підтримано вимоги, викладені у заяві про заміну сторони правонаступником. Натомість ПАТ „Одеський припортовий завод просило відмовити у задоволенні поданої ТОВ „Карпатигаз заяви.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 334 ГПК України, якою передбачено, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд вважає за можливе розглянути по суті заяву ТОВ „Карпатигаз за відсутності позивача.

Розглянувши заяву ТОВ „Карпатигаз про заміну сторони правонаступником та видачу виконавчого документу, господарський суд дійшов наступних висновків.

31.05.2016р. між ТОВ ГК „УКРГАЗ (Продавець) та ПАТ „Одеський припортовий завод (Покупець) було укладено договір №20/СН-193/1 купівлі-продажу природного газу від 31.05.2016р. (далі по тексту договір №20/СН-193/1 від 31.05.2016р.), у відповідності до п. 1.1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця природний газ, приведений до стандартних умов, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ, в порядку та на умовах, визначених в договорі.

Згідно з п. 3.3 договору №20/СН-193/1 від 31.05.2016р. право власності на газ переходить від продавця до покупця в пункті передачі газу з дати підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі газу та комерційного акту приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану із правом власності на газ.

Умовами п. 4.2 договору №20/СН-193/1 від 31.05.2016р. визначено, що ціна договору складається із загальної вартості газу, переданого Покупцю за весь період дії договору.

Відповідно до п. 9.5 договору №20/СН-193/1 від 31.05.2016р. всі зміни і доповнення до цього договору складаються у письмовій формі і підписуються сторонами.

Згідно з п. 9.9 договору №20/СН-193/1 від 31.05.2016р. жодна із сторін не має права передавати свої права та обов`язки згідно з цим договором третім особам без письмової згоди на це іншої сторони.

Відповідно до п. 10.1 договір №20/СН-193/1 від 31.05.2016р. вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення відбитками печаток сторін і діє до 31 липня 2016р., але в будь-якому випадку, до моменту повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, зокрема, в частині здійснення взаєморозрахунків.

Неналежне виконання ПАТ „Одеський припортовий завод зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору №20/СН-193/1 від 31.05.2016р. в частині оплати вартості проданого позивачем газу, стало підставою для звернення ТОВ ГК „УКРГАЗ до господарського суду із позовними вимогами до ПАТ „Одеський припортовий завод, за результатами розгляду яких судом 03.10.2016р. було постановлено рішення про часткове задоволення позовних вимог.

07.11.2017р. між ТОВ ГК „УКРГАЗ (Первісний кредитор) та ТОВ „Карпатигаз (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1 якого Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги від ПАТ „Одеський припортовий завод грошових коштів в розмірі 37 217 397,51 грн., що належить Первісному кредиторові згідно рішення господарського суду Одеської області від 03.10.2016р. по справі № 916/2295/16 та договору купівлі-продажу природного газу №20/СН-193/1 від 31.05.2016р., і стає кредитором за основним договором у відповідній частці.

Відповідно до п. 1.3 договору про відступлення права вимоги від 07.11.2017р. за цим договором Новий кредитор одержує право вимагати від Боржника реального та належного виконання рішення господарського суду Одеської області від 03.10.2016р. по справі №916/2295/16 та наказу, виданого господарським судом Одеської області по справі №916/2295/16, в розмірі 37 217 397,51 грн., а також сплати усіх штрафних санкцій (пені, штрафу, відсотків річних тощо) та інфляційних втрат, що передбачені законодавством України та договором №20/СН-193/1 від 31.05.2016р., та пов`язані з невиконанням Боржником зобов`язань за вказаним основним договором та рішенням від 03.10.2016р. по справі № 916/2295/16, виходячи з розміру переданого права вимоги в п. 1.1 цього договору, а також застосування усіх санкцій до Боржника, які могли б бути застосовані Первісним кредитором та отримувати належне сприяння та допомогу у цьому від Первісного кредитора.

Згідно з п. п. 2.1, 2.2 договору про відступлення права вимоги від 07.11.2017р. Первісний кредитор повинен передати Новому кредитору всі документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за Основним договором, в момент підписання цього Договору. Первісний кредитор зобов`язаний негайно на вимогу Нового кредитора звернутись до органів виконавчої служби із заявою про виконання рішення від 03.10.2016р. по справі № 916/2295/16 та до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Умовами п. 2.4 договору про відступлення права вимоги від 07.11.2017р. передбачено, що Первісний кредитор зобов`язаний сповістити Боржника про відступлення права вимоги за цим договором шляхом направлення поштою повідомлення Боржнику про укладення договору.

Відповідно до п. 4.2 договору про відступлення права вимоги від 07.11.2017р. цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором та сплати Боржником усіх сум, право вимоги яких відступається за цим договором.

Як вбачається з наданих ТОВ „Карпатигаз платіжних доручень ПАТ „Одеський припортовий завод в рахунок виконання рішення від 03.10.2016р. по даній справі та повідомлення про відступлення права вимоги від 10.11.2017р. на рахунок ТОВ „Карпатигаз було перераховано грошові кошти у загальному розмірі 32 000 000,00 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №6300 від 22.11.2017р. на суму 1 000 000,00 грн., №6474 від 24.11.2017р. на суму 12 000 000,00 грн., №6585 від 28.11.2017р. на суму 1 000 000,00 грн., №7022 від 14.12.2017р. на суму 2 000 000,00 грн., №7074 від 15.12.2017р. на суму 1 000 000,00 грн., №1017 від 23.02.2018р. на суму 5 000 000,00 грн., №1077 від 28.02.2018р. на суму 5 000 000,00 грн., №3024 від 30.05.2018р. на суму 2 000 000,00 грн., №3171 від 05.06.2018р. на суму 1 500 000,00 грн., №3464 від 13.06.2018р. на суму 1 500 000,00 грн.

Звертаючись до господарського суду із заявою про заміну сторони правонаступником ТОВ „Карпатигаз було наголошено, що заборгованість ПАТ „Одеський припортовий завод перед ТОВ „Карпатигаз, право вимагати сплати якої виникло на підставі договору про відступлення права вимоги від 07.11.2017р., складає 5 217 397,51 грн. Оскільки ПАТ „Одеський припортовий завод не було оплачено заборгованості у повному обсязі ТОВ „Карпатигаз і було подано до суду заяву про заміну сторони правонаступником та видачу виконавчого документу про стягнення із відповідача заборгованості у розмірі 37 217 397,51 грн.

Суд зазначає, що у поданій до суду заяві ТОВ „Карпатигаз було заявлено вимогу про заміну позивача його правонаступником в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 37 217 397,51 грн. Таким чином, заявником не було визначено свого статусу правонаступника або як учасника справи, або як сторони виконавчого провадження. Оскільки положеннями процесуального законодавства передбачено можливість здійснення судом заміни сторони правонаступником та заміни сторони виконавчого провадження, суд вважає за доцільне при наданні правової оцінки обґрунтованості поданої ТОВ „Карпатигаз заяви вирішити питання щодо застосування відповідних положень чинного законодавства, якими врегульовані положення правонаступництва.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону України „Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (з наступними змінами і доповненнями) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ГПК України суд, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Варто зауважити, що для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Як зазначалось вище по тексту ухвали, 07.11.2017р. між ТОВ ГК „УКРГАЗ та ТОВ „Карпатигаз було укладено договір про відступлення права вимагати оплати ПАТ „Одеський припортовий завод заборгованості у розмірі 37 217 397,51 грн., яка виникла на підставі рішення суду від 03.10.2016р. по даній справі та договору №20/СН-193/1 від 31.05.2016р.

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. При цьому, заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно зі ст.ст. 510, 512, 513 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Господарський суд зауважує, що в порушення вимог ст. 514 ЦК України за договором про відступлення права вимоги від 07.11.2017р. Новому кредитору передано право вимоги не в тому обсязі, який існував на момент переходу цих прав, оскільки фактично відбулась часткова заміна кредитора в зобов`язанні на суму 37 217 397,51 грн. Суд звертає увагу ТОВ „Карпатигаз, що положеннями чинного законодавства не передбачено відступлення права вимоги в певній частині зобов`язання, що дозволяє суду дійти висновку про неможливість здійснення часткової заміни правонаступником відповідного учасника справи.

Господарський суд також зазначає, що договір про відступлення права вимоги від 07.11.2017р. не містить відомостей про правову природу суми, яка була передана Новому кредитору, як то основна заборгованість, штраф, пеня тощо. Таким чином, у суду відсутня можливість дослідити питання включення до суми 37 217 397,51 грн. присудженого до стягнення із відповідача на користь позивача судового збору, відступлення якого положеннями чинного законодавства не передбачено.

Позиція господарського суду щодо неможливості часткової заміни боржника в межах певних сум, а не всієї суми боргу, стягнутої за рішенням суду, відповідає висновкам, наведеним у постанові Верховного Суду від 22.05.2019р. по справі №913/614/16.

Відповідно до ст. ст. 516, 517 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Варто зауважити, що умовами п. 9.9 договору №20/СН-193/1 від 31.05.2016р. позивачем та відповідачем було передбачено, що жодна із сторін не має права передавати свої права та обов`язки згідно з цим договором тертім особам без письмової згоди на це іншої сторони.

Проте, в порушення вказаних умов договору ТОВ ГК „УКРГАЗ було відступлено Новому кредитору свої права та обов`язки за договором №20/СН-193/1 від 31.05.2016р. без отримання згоди від ПАТ „Одеський припортовий завод. Господарський суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту надання ПАТ „Одеський припортовий завод письмової згоди на відступлення позивачем своїх прав на користь третьої особи. При цьому, безпосередньо факт перерахування відповідачем грошових коштів на рахунок ТОВ „Карпатигаз, як і обізнаність відповідача про укладення договору від 07.11.2017р., не свідчить про наявність підстав для задоволення поданої ТОВ „Карпатигаз заяви, оскільки письмової згоди відповідача на укладення вказаного договору матеріали справи не містять.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання ТОВ ГК „УКРГАЗ як первісним кредитором обов`язку щодо передачі ТОВ „Карпатигаз документів, які засвідчують права, що передаються.

Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження отримання ТОВ ГК „УКРГАЗ письмової згоди від ПАТ „Одеський припортовий завод на відступлення своїх прав за договором №20/СН-193/1 від 31.05.2016р., господарський суд дійшов висновку про необхідність відмови ТОВ „Карпатигаз у задоволенні поданої заяви про заміну позивача його правонаступником в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 37 217 397,51 грн.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. ч. 1, 4, 7 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або, у разі її відсутності, рекомендованим чи цінним листом. У разі вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження - суд вносить відповідну ухвалу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше двох днів з дня її постановлення у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Варто зауважити, що п. 19.1 Перехідних положень ГПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюються в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 19.2 Перехідних положень ГПК України оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про заміну сторони виконавчого провадження), здійснюються в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З огляду на викладене вище, господарський суд доходить висновку, що положеннями процесуального законодавства не передбачено правових підстав для видачі нового виконавчого документу у випадку заміни сторони виконавчого провадження. Наведене дозволяє суду дійти висновку про відсутність взагалі будь-яких правових підстав для задоволення заяви ТОВ „Карпатигаз про видачу виконавчого документу про стягнення із відповідача заборгованості у розмірі 37 217 397,51 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, господарський суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої товариством з обмеженою відповідальністю „Карпатигаз заяви про заміну сторони правонаступником.

Керуючись ст. ст. 52, 234, 334 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю „Карпатигаз у задоволенні заяви (вх. №2-4530/19 від 19.09.2019р.) про заміну сторони правонаступником.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 02.10.2019р.

Суддя С.П. Желєзна