ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2019 р. Справа№ 910/979/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Бовсунівській Л.О.

за участю представників сторін

від позивача Філатова Т.М.

від відповідача 1 Разумов М.А.

від відповідача 2 не з'явився

від третіх осіб не з'явились

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі ігрові механіки" та Акціонерного товариства "Сбербанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 (повний текст складено 24.06.2019)

у справі №910/979/19 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі ігрові механіки"

до 1. Акціонерного товариства "Сбербанк"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бронкс Стайл"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Шейк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - Дочірнє підприємство "Край Проперті"

про визнання права користування нежитловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дитячі ігрові механіки" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Сбербанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бронкс Стайл" про визнання за позивачем права користування нежитловим приміщенням площею 211 м.кв., яке знаходиться на третьому поверсі у Торгівельно-розважальному центрі "Магелан" за адресою: 03006, м. Київ, пр. Глушкова Академіка, буд. 13Б, на умовах Договору суборенди № 03 від 17.02.2017, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шейк", на строк, встановлений Договором, тобто до 16.02.2020 і на тих же умовах.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що між ним та ТОВ "Шейк" укладено Договір суборенди № 03 від 17.02.2017, на підставі якого позивачем орендовано нежитлове приміщення загальною площею 211 кв.м. на третьому поверсі Торгівельно-розважального центру "Магелан", розташованому за адресою м. Київ, пр. Академіка Глушкова 13Б (власник - ТОВ "Край Проперті"), на строк до 16.02.2020 включно. В подальшому, власником зазначеного майна став відповідач-1, внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки, та в подальшому передав орендоване майно в управління відповідачу-2. Проте, починаючи з літа 2018 року відповідач-1, діючи через Управителя майном - відповідача-2, попри зобов'язання нового власника виконувати умови Договору суборенди, почав здійснювати перешкоди орендарям (суборендарям) у здійсненні ними господарської діяльності на орендованих площах ТРЦ, шляхом встановлення охорони, недопущення працівників орендарів до торгових точок, а також відключення від електроенергії, що фактично призводило до неможливості орендарям використовувати орендовані площі та здійснювати законну господарську діяльність. У зв'язку з цим, позивач вважає, що його право користування орендованим приміщенням порушено відповідачами, внаслідок вчинення останніми дій і перешкод у правомірному користуванні, в тому числі недопущенням позивача до приміщення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 у справі №910/979/19 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що Договір суборенди № 03 від 17.02.2017 не визнаний в судовому порядку недійсним, він не є припиненим, а тому у позивача наявні правові підстави користування майном відповідно до умов цього Договору, а обмеження цього права з боку відповідачів шляхом недопуску позивача до орендованого приміщення є неправомірним. В той же час, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання права користування спірним нежитловим приміщенням не призведе до поновлення прав та не усуне перешкоди у користуванні майном, оскільки не може бути виконана у примусовому порядку. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є неефективним та не призведе до його відновлення.

Не погоджуючись з рішенням суду, Акціонерне товариство "Сбербанк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 по справі №910/979/19 змінити, в частині мотивів його прийняття, а саме виключити з мотивувальної частини рішення положення наступного змісту:

"Таким чином, факти, встановлені у постанові Північного апеляційного господарського суд №910/12929/18 від 21.05.2019, яка набрала законної сили, не доказуються при розгляді даної справи та мають обов`язкову силу для вирішення даної справи.

З огляду на викладене, твердження відповідача-1 про те, що Договір майнового найму №2/МЦ від 01.02.2017, в силу ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку", є нікчемним є помилковим.

А отже, не відповідає дійсності і твердження відповідача про те, що Договір суборенди є недійсним, оскільки був укладений на підставі нікчемного правочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

Згідно ст. 781 ЦК України договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір найму припиняється у разі ліквідації юридичної особи, яка була наймачем або наймодавцем.

Виходячи зі змісту наведених положень законодавства, суд дійшов висновку, що сам лише факт укладення позивачем та відповідачем-1 Договору оренди №14/06-20 від 18.06.2018 не призводить до автоматичного припинення Договору суборенди № 03 від 17.02.2017.

З огляду на викладене, враховуючи, що Договір суборенди № 03 від 17.02.2017 не визнаний в судовому порядку недійсним, він не є припиненим, а тому у позивача наявні правові підстави користування майном відповідно до умов цього Договору, а обмеження цього права з боку відповідачів шляхом недопуску позивача до орендованого приміщення є неправомірним."

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевий господарський суд дійшов невірного висновку щодо наявності у позивача правових підстав користування майном. Так, судом не досліджувалось те, що умовами Кредитного договору та листом-згодою не передбачено права орендаторів без згоди АТ «Сбербанк» передавати спірні приміщення в суборенду.

Також, не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 по справі №910/979/19 скасувати, прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевий господарський суд залишив поза увагою те, що відповідачі не визнавали за позивачем право користування орендованим приміщенням на підставі Договору суборенди №03 від 17.02.2017 та чинили перешкоди в користуванні приміщенням, оскільки вважали його недійсним. Відтак, заявлена позивачем вимога відповідає інтересам позивача та забезпечує ефективний захист.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2019 по справі № 910/979/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Пашкіна С.А., Буравльов С.І.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2019 справу № 910/979/19 призначено до розгляду на 13.08.2019.

09 серпня 2019 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу АТ «Сбербанк», відповідно до якого позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019, у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Буравльова С.І., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 12.08.2019 по справі №910/979/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Пашкіна С.А., Зубець Л.П.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 об'єднано розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі ігрові механіки" та Акціонерного товариства "Сбербанк" в одне апеляційне провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 відкладено розгляд справи до 27.08.2019.

21 серпня 2019 року від відповідача 2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

22 серпня 2019 року від АТ «Сбербанк» надійшли письмові пояснення по справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 оголошено перерву у розгляді справи до 26.09.2019.

В судовому засіданні 26.09.2019 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача 1 заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі позивача та просив задовольнити апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк". Представники відповідача 2 та третіх осіб в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників відповідача 2 та третіх осіб.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

22 вересня 2011 року між ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії", правонаступником якого є АТ "Сбербанк" (банк) та ДП "Край Проперті" (позичальник) укладено Договори про відкриття кредитної лінії № 119-В/11/55/КЛ та № 120-В/11/55/КЛ, із наступними змінами та доповненнями (далі - Кредитні договори).

27 вересня 2011 року, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитними договорами між АТ "Сбербанк" (іпотекодержатель) і ДП "Край Проперті" (іпотекодавець), укладено та нотаріально посвідчено Іпотечний договір, за умовами якого в забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавця, які випливають із Договорів про відкриття кредитної лінії № 119-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 та № 120-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 з усіма змінами і доповненнями до нього, іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку предмет іпотеки: нежилий будинок (літ.А), загальною площею 28 539,50 кв.м, що знаходиться за адресою місто Київ, проспект Глушкова Академіка, буд. 13б, реєстраційний номер: 34696251 та належить іпотекодавцю на праві власності. Предмет іпотеки передано в оренду згідно з договором/ами, переліченими в додатку 1 до цього договору, який є невід`ємною частиною Договору (п. 3.3 Іпотечного договору).

В додатку № 1 до Іпотечного договору від 27.09.2011 (до п. 3.3 Договору) визначено перелік орендарів, що займають орендовану площу в кількості 145 осіб (юридичних та фізичних осіб-підприємців).

Положеннями п.2.8 Додатку № 1 до Кредитних договорів встановлено, що позичальнику - ДП "Край Проперті" та майновим поручителям ТОВ "Сіті-Стейн" та ТОВ "Сітістейтсервіс" надається дозвіл на передачу в оренду нерухомого майна, яке передане в іпотеку Банку, без згоди Банку. При цьому, позичальник зобов`язаний щомісяця, не пізніше 15-го числа, надавати до Банку реєстр орендарів, разом з відповідним чином посвідченими копіями договорів оренди. У випадку підписання нових договорів оренди, вони повинні містити наступні умови: орендаря повідомлено, що нерухоме майно, що є предметом відповідного договору оренди, передано в заставу/іпотеку банку; орендар зобов`язаний допускати представників банку до орендованих приміщень з метою перевірки предмету іпотеки, а також не перешкоджати діям, в разі реалізації предмету іпотеки на умовах договору іпотеки; дострокове розірвання договору оренди, в разі звернення стягнення на предмет іпотеки. Також позичальнику надається дозвіл на укладення договору оренди нерухомого майна, яке передано в іпотеку Банку, з ТОВ "Атлант Фінанс" за умови включення до договору визначених умов.

01 лютого 2017 року між Дочірнім підприємством "Край Проперті" (наймодавець) та ТОВ "Шейк" (наймач) укладено Договір майнового найму № 2/МЦ (далі - Договір майнового найму).

Відповідно до умов Договору майнового найму наймач отримав у строкове платне користування частину нежилого приміщення, яке знаходиться в ТРЦ "Магелан", розташованому за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 13Б.

Загальна площа приміщень, яка передана в найм, складає 12 254,72 кв.м (п.1.2 цього Договору в редакції Додаткової угоди № 41 від 30.11.2017).

Відповідно до п. 3.1 Договору майнового найму за користування приміщенням наймач сплачує наймодавцю плату, а також компенсує комунальні та експлуатаційні витрати у розмірі та на умовах, визначених цим Договором, додатковими угодами та додатками до цього Договору.

Згідно з п. 4.2.25 Договору майнового найму сторони визначили та погодили, що наймач має право передати приміщення в піднайм (оренду, суборенду).

За користування приміщенням наймач сплачує наймодавцеві плату, яка дорівнює 96% від розміру платежів, отриманих наймачем в результаті дозволеного використання приміщення, з врахуванням ПДВ. Наймач сплачує наймодавцеві плату за кожен місяць користування приміщенням за Договором (Додаткова угода №1 до Договору майнового найму).

17 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дитячі ігрові механіки" (Суборендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шейк" (Орендар) укладено Договір суборенди № 03 (далі - Договір суборенди).

Відповідно до умов Договору суборенди Орендар передає, а Суборендар приймає у строкове платне користування частину нежилого приміщення (надалі - Приміщення), яке знаходиться в Торгівельно-розважальному центрі "Магелан" (надалі - ТРЦ), розташованому за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушков, 13Б.

За користування приміщенням суборендар сплачує орендареві суборендну плату (основну і додаткову), а також компенсує комунальні та експлуатаційні витрати у розмірі та на умовах, визначених цим Договором (п. 4.1. Договору суборенди).

Згідно з пунктом 1.6 Договору суборенди приміщення використовується позивачем для здійснення господарської діяльності, згідно з класифікатором ведення економічної діяльності (КВЕД): "93.29 - Організування інших видів відпочинку та розваг", а саме: організація і розміщення ігрової зони PLAY CITY для дітей, встановлення ігрових та розважальних автоматів.

Відповідно до п. 9.1 Договору суборенди, цей Договір набуває чинності з моменту укладення та діє до 16 лютого 2020 року включно.

Додатком №3 до Договору суборенди сторони погодили, що Орендар зобов'язується забезпечити надання суборендарю в Приміщенні наступних послуг, вартість яких обов'язково компенсується Суборендарем додатково: електроенергія - за показниками лічильника (ів) за тарифами, визначеними постачальною організацією, та збільшеними на 2,5%. Окрім цього, суборендар здійснює компенсацію Орендареві у розмірі 4,5% від вартості спожитої електроенергії (за втрати в трансформаторі активної енергії) та у розмірі 1% від вартості спожитої реактивної енергії, які сплачуються постачальнику електроенергії; комунальні та інші експлуатаційні витрати (опалення, кондиціювання, приточно-витяжна вентиляція, охорона та систематичне прибирання Загальних площ ТРІЩ, систематичне прибирання прилеглої до ТРЦ території, вивіз ТІЛІВ (твердих побутових відходів), використання в ТРЦ музичних творів, шляхом їх публічного виконання (музичне озвучення ТРЦ), компенсуються суборендарем за ставкою 1500,00 грн. за 1 кв.м Приміщення на місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору суборенди ТОВ "ШЕЙК" передало, а позивач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, а саме: приміщення загальною площею 211 кв.м, яке знаходиться в нежитлових приміщеннях третього поверху Торговельно-розважального центру "Магелан" (далі - ТРЦ), розташованому за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 13Б, згідно з Актом приймання-передачі приміщення від 27.04.2017.

Місцевим господарським судом встановлено, що на момент укладення договору суборенди № 03 від 17.02.2017, ТРЦ належав на праві власності ДП "Край Проперті".

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 19.12.2017 державним реєстратором Скляренком О.М. внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством «Сбербанк» права приватної власності на нежилий будинок-громадський центр з об`єктами (в літ.А), загальною площею 28 539,5 кв.м. за адресою: м.Київ, проспект Глушкова Академіка, буд.13-Б, реєстраційний номер запису 24034900, підстава виникнення права власності: Іпотечний договір з доповненнями та змінами від 27.09.2011.

05 червня 2018 року ТРЦ "Магелан" передано в управління Товариству з обмеженою відповідальністю "Бронкс Стайл".

Відповідач-2, на виконання договору суборенди № 03 від 17.02.2017, уклав з позивачем Договір про компенсацію комунальних послуг від 01.09.2018, абзацом другим пункту 9 якого передбачено, що умови щодо компенсації позивачем відповідачу-2 вартості комунальних послуг застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, починаючи з 06.06.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму, відповідно до ч. 1 ст. 760 Цивільного кодексу України, може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно зі ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до ст. 774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Як зазначає відповідач 1, останній надав погодження колишньому власнику на передачу нерухомого майна в оренду лише за умови, якщо договір оренди буде містити умову про дострокове його розірвання, в разі звернення стягнення на предмет іпотеки.

Проте, Договір майнового найму №2/МЦ від 01.02.2017, укладений між ДП "Край Проперті" та ТОВ "Шейк", на підставі якого колишнім власником нерухомого майна передано ТОВ "Шейк" частину нерухомого майна у користування, не містить зазначених умов.

Таким чином, на думку відповідача 1 при укладенні договору оренди, в силу положень ст. 9 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержателем АТ "Сбербанк" згоди на передачу майна в оренду не надавалось, а тому Договір майнового найму №2/МЦ від 01.02.2017, в силу ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку", є нікчемним і визнання його недійсним не вимагається. Враховуючи вищевикладене, Договір суборенди є недійсним. При цьому, факт автоматичного припинення Договору суборенди після набуття у власність AT "Сбербанк" нерухомого майна, свідчить укладення між новим власником - АТ "Сбербанк" нерухомого майна та позивачем нового договору оренди №14/06-20 від 18.06.2018.

Так, надаючи оцінку доводам позивача, а також запереченням відповідача 1 щодо правомірності користування позивачем спірним приміщенням, місцевим господарським судом встановлено, що дійсність Договору майнового найму № 2/МЦ від 01.02.2017, на підставі якого укладено Договір суборенди № 03 від 17.02.2017, встановлена у постанові Північного апеляційного господарського суду по справі № 910/12929/18 від 21.05.2019.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Зокрема, постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 у справі №910/12929/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 09.09.2019, встановлено, що п. 2.8 Додатку № 1 до Кредитних договорів сторони погодили, що позичальнику - ДП "Край Проперті" та майновим поручителям ТОВ "Сіті-Стейн" та ТОВ "Сітістейтсервіс" надається дозвіл на передачу в оренду нерухомого майна, яке передане в іпотеку Банку, без згоди Банку.

Крім цього, надання Банком дозволу ДП "Край Проперті" на укладання договорів оренди також підтверджується листом ПАТ "Сбербанк" (вих. №341/5/50 від 08.12.2015).

Положеннями пунктів кредитних договорів також передбачено, що у випадку підписання нових договорів оренди, вони повинні містити наступні умови: орендаря повідомлено, що нерухоме майно, що є предметом відповідного договору оренди, передано в заставу/іпотеку банку; орендар зобов`язаний допускати представників банку до орендованих приміщень з метою перевірки предмету іпотеки, а також не перешкоджати діям, в разі реалізації предмету іпотеки на умовах договору іпотеки; дострокове розірвання договору оренди, в разі звернення стягнення на предмет іпотеки.

Укладаючи Договір майнового найму сторони частково відступили від даної умови та визначили строк дії Договору майнового найму №2/МЦ від 01.02.2017 до 31.12.2020 включно. При цьому, визначили, що зміна власника приміщення (ТРЦ) не є підставою для припинення цього Договору чи зміни його умов. У разі зміни власника приміщення (ТРЦ) Договір продовжує діяти на умовах, визначених цим Договором (п.п. 8.1., 8.4. Додаткової угоди №41 до Договору майнового найму).

Водночас, включення до Договору майнового найму положення про пролонгацію його дії після звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до недійсності такого договору, оскільки безпосередньо самими сторонами кредитних договорів (AT "Сбербанк" та ДП "Край Проперті") на власний розсуд визначено та погоджено відповідальність у разі недотримання включення такої умови, а саме: "У випадку невиконання/ незабезпечення Позичальником виконання зобов`язання, передбаченого цим пунктом, процентна ставка за користування кредитом збільшується на 2% річних в порядку, передбаченому п. 6.6 цього Договору.

Таким чином, сторони кредитних договорів на власний розсуд врегулювали свої відносини щодо передання в оренду предмета іпотеки та визначили, що наслідком порушення умов є збільшення кредитної ставки для ДП "Край Проперті", а не недійсність укладених з третіми особам договорів оренди, що відповідає загальним засадам, закріпленим ст. 6 ЦК України щодо свободи договору.

При цьому, Договір суборенди № 03 від 17.02.2017, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дитячі Ігрові Механіки" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шейк", набув чинності з моменту укладення та діє до 16 лютого 2020 року включно. Вказаний строк змінений не був, доказів дострокового розірвання матеріали справи також не містять.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд, спростовуючи заперечення відповідача 1, дійшов вірного висновку, що Договір суборенди не є недійсним, оскільки був укладений на підставі Договору майнового найму, який не визнаний в судовому порядку недійсним та він не є припиненим, а відтак у TOB «Шейк» наявні правові підстави користування майном відповідно до умов цього Договору.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд, надаючи правову оцінку доводами сторін та встановлення порушених прав позивача, з посиланням на факти, встановлені в постанові Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 у справі №910/12929/18, дійшов вірного висновку щодо наявності у позивача права користування майном відповідно до умов цього Договору.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для зміни мотивувальної частини рішення суду.

Щодо доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі ігрові механіки", викладених в апеляційній скарзі про належність обраного позивачем способу захисту, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, з огляду на наведені положення законодавства, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб'єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

Як зазначалось вище, у позивача, на підставі Договору суборенди № 03 від 17.02.2017 наявне право користування нежитловим приміщенням площею 211 кв. м, яке знаходиться на третьому поверсі в Торговельно-розважальному центрі "МАГЕЛАН" за адресою: 03006, м. Київ, проспект Глушкова Академіка, буд. 13-Б.

В той же час, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що вказане право відповідачами порушене шляхом здійснення перешкод у користування приміщенням.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту, відповідно до статті 16 ЦК України, за частиною 3 якої суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина друга статті 6 ГПК України).

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи висновок, судам слід виходити зі змісту відповідності суб`єктивного права, за захистом якого звернувся позивач, характеру порушення і чи може обраний спосіб забезпечити поновлення порушеного права. При цьому необхідно мати на увазі, що захист суб`єктивних цивільних прав здійснюється в межах правовідносин, які виникли між сторонами.

Попри обов`язок суду вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб, предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Дитячі ігрові механіки" право користування приміщенням.

Таким чином, вимоги позивача фактично спрямована на встановлення судом юридичного факту. Так, зазначена вимога не може бути виконана у примусовому порядку, а відтак не призведе до поновлення прав та не усуне перешкоди у користуванні майном.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі ігрові механіки" до Акціонерного товариства "Сбербанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Бронкс Стайл" про визнання права користування нежитловим приміщенням задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 по справі №910/979/19 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційних скарг покладається на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі ігрові механіки" та Акціонерного товариства "Сбербанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 по справі №910/979/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 по справі №910/979/19 залишити без змін.

3.Матеріали справи №910/979/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 02.10.2019 року.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

Л.П. Зубець