ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/219/16
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Разюк Г.П.

секретар судового засідання: Клименко О.В.

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: повноважний представник не прибув;

від відповідача-2: Свідерська М.Г., довіреність;

від третьої особи: не з`явився;

в судовому засіданні присутній заступник начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Саламаха В.В., відповідно до посвідчення серія ОД №0513 від 04.06.2018.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області

на рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019, ухвалене суддею Погребною К.Ф. у м. Одеса, повний текст якого складено 22.04.2019

у справі №916/219/16

за позовом: Селянське (фермерське) господарство «Світанок»

до відповідачів:

1.Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції

2.Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Публічного акціонерного товариства «Імексбанк»

про: стягнення 140 801,06 грн.

В С Т А Н О В И В:

В 2016 році Селянське (фермерське) господарство «Світанок» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції м. Одеса про стягнення 140 801,06 грн., з яких 91 633,50 грн. кошти згідно наказу від 28.05.2014 №916/3418/13 Господарського суду Одеської області та 49 167,56 грн. упущена вигода.

Аргументуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що при виконанні судового наказу про стягнення коштів державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з самостійним виконанням боржником вимог виконавчого документу. Однак, як вказує позивач, кошти з розрахункового рахунку Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції м. Одеса на рахунок останнього згідно наказу від 28.05.2014 №916/3418/13 Господарського суду Одеської області не поступили, у зв`язку з чим позивачем на підставі ст. ст. 22, 1166, 1173 Цивільного кодексу України заявлено вимоги про стягнення коштів в сумі 91 633,50 грн. згідно наказу та 49 167,56 грн. упущеної вигоди.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.02.2016 відмовлено у прийнятті позовної заяви Селянського (фермерського) господарства «Світанок» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в господарських судах.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.02.2016 скасовано, позовні матеріали №916/219/16 передано на розгляд місцевого господарського суду.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.02.2017 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 у справі №916/219/16 апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Світанок» задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 16.02.2017 у справі №916/219/16 скасовано; позов Селянського (фермерського) господарства «Світанок» задоволено частково; стягнуто з Державного бюджету України на користь Селянського (фермерського) господарства «Світанок» грошові кошти в сумі 91633,50грн.; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.03.2018 касаційну скаргу Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області задоволено частково; рішення Господарського суду Одеської області від 16.02.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 у справі №916/219/16 скасовано; справу №916/219/16 направлено на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.08.2018 позов Селянського (фермерського) господарства «Світанок» до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про стягнення 140801,06 грн. у справі №916/219/16 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України залишено без розгляду.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2018 апеляційну скаргу задоволено; ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.08.2018 у справі №916/219/16 скасовано; справу №916/219/16 направлено до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.12.2018 справу №916/219/16 прийнято до провадження; вирішено розглядати справу №916/219/16 за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

02.01.2019 від представника Селянського (фермерського) господарства «Світанок» надійшла заява про залучення Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області в якості співвідповідача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.01.2019 заяву Селянського (фермерського) господарства «Світанок» про залучення співвідповідача задоволено; виключено третю особу Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області зі складу учасників процесу у справі №916/219/16; залучено Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області до участі у справі №916/216/18 в якості співвідповідача.

05.03.2019 до Господарського суду Одеської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про вступ останнього у справу №916/219/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2019 заяву Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про вступ останнього у справу №916/219/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів задоволено; залучено Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 позов Селянського (фермерського) господарства «Світанок» задоволено повністю: стягнуто з Державного бюджету України на користь Селянського (фермерського) господарства «Світанок» грошові кошти в сумі 91 633, 50 грн., кошти у вигляді 3% річних та інфляційних витрат в сумі 49 167, 56 грн. та судовий збір в сумі 2 120, 00 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що бездіяльність державного виконавця підтверджена ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.02.2015, яка набрала законної сили, та недоведеністю з боку відповідача-1 обставин, що на час проведення виконавчих дій боржник не мав майна, за рахунок якого могло бути виконане судове рішення.

Стосовно вимог про стягнення з відповідачів грошових коштів у вигляду 3% річних та інфляційних витрат на суму 49 167, 56 грн. суд зазначив про обґрунтованість даних позовних вимог, з огляду на неправомірні дії Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та положення ст. 625 Цивільного кодексу України, які поширюються на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірні грошові зобов`язання.

Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області і Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області з рішенням суду не погодились, тому звернулись до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами.

Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області в апеляційній скарзі просить рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі № 916/219/16 скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову Селянського (фермерського) господарства «Світанок» у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, неповне з`ясування усіх обставин справи, зазначаючи що висновок суду про бездіяльність державного виконавця щодо пошуку майна боржника є необґрунтованим, оскільки державним виконавцем вжито заходи щодо примусового виконання вимог наказу господарського суду шляхом арешту всього майна боржника - Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, у рамках якого проводяться всі виконавчі дії; оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця розглядається в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України; на теперішній час відсутнє судове рішення, яким було б визнано неправомірними будь-які дії (бездіяльність), рішення державного виконавця відділу Державної виконавчої служби, у зв`язку з невиконанням судового рішення.; із долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що факт неправомірних дій (бездіяльності) відділу виконавчої служби щодо наказу Господарського суду Одеської області від 28.05.2014 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на користь Селянського (фермерського) господарства «Світанок» грошових коштів в сумі 91 633, 50грн. у передбаченому законом порядку не встановлений.

Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області у апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі № 916/219/16 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства «Світанок» відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що шкода (у разі доведення) повинна відшкодовуватись за рахунок коштів Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, тобто за рахунок коштів бюджету, передбачених для цього органу, а останній зобов`язаний вжити всіх заходів щодо забезпечення відповідних асигнувань, з огляду на ч.1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та п. 24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011.

Крім цього, відповідач-2 зазначає, що після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.11.2014 ВП №43887133 ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.02.2015, Державною виконавчою службою проводилось ряд виконавчих дій, спрямованих на виконання виконавчого документа, підтвердженням чого, на думку відповідача-2 є відсутність відповідної вимоги позивача у позовній заяві. Висновок щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями органу державної виконавчої служби та шкодою є передчасними та до кінця не дослідженими судом першої інстанції, з огляду на порядок задоволення вимог за виконавчими документами, який передбачений ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» та наявністю у позивача права звернутися до банку самостійно із відповідною заявою про задоволення своїх вимог.

На думку відповідача-2, висновок суду першої інстанції щодо застосування ст. 625 Цивільного кодексу України не є остаточним, з огляду на правову позицію Великої палати Верховного Суду, викладену в постановах від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 та від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц. Крім цього, місцевий господарський суд не здійснив перевірку правильності розрахунку та не вказав період нарахування 3% річних та інфляційних витрат.

У відповідності до вимог ст. 32 та ч. 1 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019 та 31.05.2019 для розгляду апеляційних скарг Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області відповідно визначено судову колегію у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Богацька Н.С., судді Ярош А.І., Принцевська Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.06.2019 поновлено Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі № 916/219/16; за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі № 916/219/16 відкрито апеляційне провадження; встановлено іншим учасникам справи згідно з нормами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами його направлення учасникам справи) до 08.07.2019; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі № 916/219/16.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 поновлено Першому Приморському відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі №916/219/16; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі №916/219/16; встановлено іншим учасникам справи згідно з нормами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами його направлення учасникам справи) до 12.07.2019; об`єднано апеляційну скаргу Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області з апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області в одне провадження для сумісного розгляду.

11.07.2019 та 16.07.2019 до суду апеляційної інстанції від представника Селянського (фермерського) господарства «Світанок» надійшли відзиви на апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області та Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області відповідно, в яких позивач просив залишити їх без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі №916/219/16 без змін.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач зазначив, що рішення суду першої інстанції щодо стягнення коштів з Державного бюджету України на користь Селянського (фермерського) господарства «Світанок» постановлене без порушення вимог закону, з огляду на положення Закону України «Про державну виконавчу службу», Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Разом з цим позивач наголошує на тому, що факт неправомірності дій державного виконавця встановлено ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.02.2015 у справі №916/3418/13, якою визнано недійсною постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про закінчення виконавчого провадження від 27.11.2014 ВП №43887133; щодо причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача-1 і заподіяною шкодою, позивач зазначає, що орган державної виконавчої служби належними та допустимими доказами не довів і матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про неможливість примусового виконання рішення з причин, що від нього не залежали, а саме у зв`язку з відсутністю у Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на час проведення виконавчих дій майна, за рахунок якого мало відбутися виконання судового рішення, таким чином дії виконавця з закінчення виконавчого провадження та невжиття дій з примусового виконання наказу врешті призвели до остаточної втрати можливості виконання судового рішення на користь позивача.

Висновки суду щодо застосування положень ст. 625 Цивільного кодексу України відповідають правовій позиції Великої палати Верховного Суду, яка викладена в постановах від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14, від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17, від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 15.07.2019 справу №916/219/16 призначено до розгляду на 29.07.2019.

У зв`язку з перебуванням суддів: Принцевської Н.М. та Ярош А.І. у відпустці, розпорядженням керівника апарату суду № 482 від 29.07.2019 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/219/16.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2019 для розгляду апеляційної скарги по справі № 916/219/16 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Богацька Н.С., судді Діброва Г.І., Разюк Г.П.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 справу №916/219/16 за апеляційними скаргами Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі №916/219/16 прийнято колегією суддів у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів: Діброви Г.І., Разюк Г.П. до свого провадження; справу №916/219/16 призначено до розгляду на 09.09.2019 о 16:00 год.

В судовому засіданні 09.09.2019 згідно ст. ст. 216, 233, 270 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву на 23.09.2019 о 14:30 год., про що учасників справи повідомлено ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 учасників

В судове засідання 23.09.2019 представники позивача та третьої особи не з`явилися.

Представники відповідачів в судове засідання 23.09.2019 з`явились, підтримали свої доводи та заперечення з мотивів, викладених письмово.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзивів на них, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 09.12.2013 Селянське (фермерське) господарство «Світанок» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.02.2014 у справі № 916/3418/13 у задоволенні позову Селянського (фермерського) господарства «Світанок» відмовлено в повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.05.2014 у справі №916/3418/13 апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Світанок» задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 17.02.2014 у справі №923/3418/13 скасовано, позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на користь Селянського (фермерського) господарства «Світанок» незаконно списані кошти в сумі 89 000,00 грн., 1 720,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 913,50 грн. судових витрат за апеляційне провадження; в решті позовних вимог відмовлено.

28.05.2014 на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 20.05.2014 у справі №916/3418/13 видано відповідний наказ.

01.07.2014 голова Селянського (фермерського) господарства «Світанок» звернувся до начальника першого Приморського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Галати Д.В. з заявою про прийняття до примусового виконання наказ Господарського суду Одеської області № 916/3418/13 від 28.05.2014 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на користь Селянського (фермерського) господарства «Світанок» 89 000,00 грн. незаконно списаних коштів, 1 720,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, 913,50 грн. судових витрат за апеляційне провадження.

Стягнуті кошти заявник просив перерахувати на розрахунковий рахунок Селянського (фермерського) господарства «Світанок» № НОМЕР_1 , МФО 380805, код 32549072 в Акціонерному товаристві «Райффайзен банк Аваль».

Постановою першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 10.07.2014 відкрито виконавче провадження № 43887133 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області № 916/3418/13, виданого 28.05.2014; запропоновано Публічному акціонерному товариству «Імексбанк» у семиденний термін добровільно виконати вимоги виконавчого документа, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ДВС.

Крім цього постановою Першого Приморського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 10.07.2014 накладено арешт на все майно, що належить боржнику Публічному акціонерному товариству «Імексбанк».

Постановою першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 17.07.2014 відкладено провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/3418/13 від 28.05.2014 до 25.07.2014; копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження та органу або посадовій особі, яка видала документ.

Постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 25.07.2014 відкладено провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/3418/13 від 28.05.2014 до 04.08.2014; копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження та органу або посадовій особі, яка видала документ.

Крім цього, постановою Першого Приморського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління від 25.07.2014 виконавче провадження №43887133 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/3418/13 від 28.05.2014 приєднане до зведеного виконавчого провадження №44672173, яке веде перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 04.08.2014 відкладено провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/3418/13 від 28.05.2014 до 14.08.2014; копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження та органу або посадовій особі, яка видала документ.

Постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 14.08.2014 відкладено провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/3418/13 від 28.05.2014 до 22.08.2014; копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження та органу або посадовій особі, яка видала документ.

Постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 22.08.2014 відкладено провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/3418/13 від 28.05.2014 до 01.09.2014; копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження та органу або посадовій особі, яка видала документ.

Листом від 01.09.2014 Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» повідомило начальника Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про неможливість виконання судового наказу, оскільки постанову отримано з пропуском встановленого терміну, у зв`язку з чим, Банк просив винести постанову про відкладення провадження виконавчих дій у виконавчому провадженні №43887133 щодо виконання судового наказу №916/3418/13, виданого 28.05.2014 Господарським судом Одеської області, для надання можливості боржнику скористатися своїми правами та добровільно виконати вимоги виконавчого документу.

10.09.2014 на адресу Першого Приморського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надійшла заява голови правління Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про виконання вимог судового наказу та перерахування на поточний рахунок Селянського (фермерського) господарства «Світанок», відкритий у відділенні АТ «Імексбанк» у м. Житомир, грошових коштів у розмірі 91 633,50 грн., зв`язку з чим, просив виконавче провадження №43887133 закінчити як фактично виконане та скасувати накладені арешти.

На підтвердження виконання постанови державного виконавця від 10.07.2014, Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» надано меморіальний ордер № 54062 від 05.09.2014.

10.10.2014 на адресу першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надійшло звернення Селянського (фермерського) господарства «Світанок» про надання інформації про виконання виконавчого провадження від 10.07.2014 ВП №43887133, а також обставин притягнення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до відповідальності за невиконання в добровільному порядку постанови виконаного провадження від 10.07.2014 ВП №43887133.

Листом Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №В-8/1002/2014 від 16.11.2014 на звернення Селянського (фермерського) господарства «Світанок» надано відповідь та повідомлено заявника, що 01.09.2014 представником боржника отримано постанову про відкриття виконавчого провадження та заявлено клопотання про відкладення провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу, для надання боржнику скористатись своїми правами та добровільно виконати вимоги виконавчого документа. Крім цього, 10.09.2014 на адресу Першого Приморського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надійшла заява голови правління Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», до заяви додано оригінал меморіального ордеру № 54062 від 05.09.2014 про перерахування коштів в розмірі 91 633,50 грн. на поточний рахунок Селянського (фермерського) господарства «Світанок».

Постановою Першого Приморського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 27.11.2014 виконавче провадження №43887133 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/3418/13 від 28.05.2014 виведено зі зведеного виконавчого провадження №44672173. Того ж дня, 27.11.2014 державним виконавцем на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинної на той час) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з тим, що боржником самостійно виконано в повному обсязі вимоги виконавчого документа.

Листом першого Приморського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №В-8/1002/33895 від 27.11.2014 повідомлено учасників виконавчого провадження про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

12.01.2015 Селянське (фермерське) господарство «Світанок» звернулось до Господарського суду Одеської області зі скаргою на дії органу Державної виконавчої служби, в якій просило визнати недійсною постанову Першого Приморського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 27.11.2014 про закінчення виконавчого провадження ВП №43887133.

У своїх поясненнях стосовно скарги Селянського (фермерського) господарства «Світанок», Публічне акціонерне товариство «Імексбанк», на виконання ухвали господарського суду Одеської області від 21.01.2015, повідомило, що останнім добровільно виконано вимоги судового наказу №916/3418/13 та перераховано на поточний рахунок Селянського (фермерського) господарства «Світанок» № НОМЕР_2 , відкритий у відділенні Акціонерного товариства «Імексбанк» у м. Житомир, суму у розмірі 91 633,50 грн., на підтвердження чого надано копію виписки по рахунку Акціонерного товариства «Імексбанк» за період з 05.09.2014 по 30.01.2015.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.02.2015 постанову Першого Приморського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 27.11.2014 про закінчення виконавчого провадження ВП №43887133 визнано недійсною.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 09.04.2015 у справі №916/3418/13 у задоволенні клопотання Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі відмовлено; апеляційну скаргу першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.02.2015 у справі №916/3418/13 повернуто без розгляду; справу повернуто до Господарського суду Одеської області.

17.04.2015 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження та винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №43887133 до зведеного виконавчого провадження №46235329.

Того ж дня, 17.04.2015 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», зв`язку з тим, що з 27.01.2015 відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 16 від 26.01.2015 розпочато процедуру виведення Акціонерного товариства «Імексбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 27.01.2015 по 26.04.2015 включно.

Супровідним листом Першого Приморського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції без номеру та дати, на адресу Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» та Селянського (фермерського) господарства «Світанок» направлено постанову державного виконавця про зупинення виконавчого провадження від 17.04.2015.

23.04.2015 виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 84 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у Акціонерному товаристві «Імексбанк» до 26.05.2015 включно.

27.04.2015 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до постанови Правління Національного Банку України № 330 від 21.05.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Імексбанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №105 від 27.05.2015 «Про початок процедури ліквідації АТ «Імексбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Акціонерного товариства «Імексбанк».

02.06.2015 державним виконавцем винесено постанови про поновлення виконавчого провадження, виведення зі складу зведеного виконавчого провадження та про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Супровідним листом Першого Приморського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №12872 від 02.06.2015, на адресу Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» та Селянського (фермерського) господарства «Світанок» направлено постанову державного виконавця про поновлення виконавчого провадження від 02.06.2015 та про закінчення виконавчого провадження від 02.06.2015.

Копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.06.2015, згідно відмітки, отримано ОСОБА_1 особисто 03.09.2015.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що внаслідок тривалого невиконання відповідачем-1 рішення суду у справі № 916/3418/13, він зазнав збитків, з яких 91 633,50 грн. кошти згідно наказу від 28.05.2014 №916/3418/13 Господарського суду Одеської області та 49 167,56 грн. упущена вигода.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі, з огляду на визначені позивачем матеріально правові підстави позову, є вимоги про відшкодування за рахунок бюджету спричиненої незаконними діями (бездіяльністю) органу примусового виконання рішень шкоди, а також нарахованих на неї (шкоду) в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних та інфляційних витрат.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За змістом положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої цієї ж статті збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до положень ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, на відміну від загальної норми ст.1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма ст. 1173 Цивільного кодексу України, на підставі якої заявлені позовні вимоги у даній справі, передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені ст.ст. 1173 та 1174 Цивільного кодексу України відповідно.

Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Згідно ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» - примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

З огляду на викладене відповідач-1 у даній справі - Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції є органом державної влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні ст. 1173 Цивільного кодексу України.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1173 Цивільного кодексу України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи; б) наявність шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо).

У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Скасовуючи постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 у даній справі та направляючи справу на новий розгляд суд касаційної інстанції вказував, що факт неправомірності дій державного виконавця встановлено ухвалою господарського суду, проте, суди не дослідили і не встановили обставин на підтвердження того, що саме внаслідок цих неправомірних дій по закінченню виконавчого провадження позивачу завдано шкоди.

Також, ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції не досліджено обставин щодо настання реальної неможливості отримати Позивачем кошти за наказом від 28.05.2014 з огляду на передачу вказаного наказу ліквідатору ПАТ «Імексбанк» та передбачену Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» процедуру задоволення вимог кредиторів.

Позивачем не зазначено, а судами не перевірено наявність обставин, які б унеможливили виконання рішення суду, причини неможливості його виконання, зокрема, припинення ПАТ «Імексбанк» як юридичної особи, а отже не досліджено чи дійсно Позивачу завдано збитків в результаті порушення його права.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази на предмет їх належності та допустимості, а отже і спроможності підтверджувати певні обставини, у світі вказівок Касаційного господарського суду у складі Верховного суду, викладених в постанові від 30.03.2018, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи з положень п. 10 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 21, 1173, 1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними й їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

Звертаючись до суду, позивач вказував, що незаконність дій посадових осіб органу примусового виконання рішень встановлено ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.02.2015 у справі № 916/3418/13, якою визнано недійсною постанову Першого ВДВС Одеського МУЮ про закінчення виконавчого провадження ВП №43887133 від 27.11.2014.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2015, у зв`язку із визнанням недійсною постанови Першого ВДВС Одеського МУЮ про закінчення виконавчого провадження ВП №43887133 від 27.11.2014, виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження та винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №43887133 до зведеного виконавчого провадження №46235329.

В наступному постановою від 17.04.2015 виконавче провадження зупинено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», зв`язку з тим, що з 27.01.2015 відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 16 від 26.01.2015 розпочато процедуру виведення Акціонерного товариства «Імексбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 27.01.2015 по 26.04.2015 включно.

23.04.2015 виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 84 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у Акціонерному товаристві «Імексбанк» до 26.05.2015 включно.

27.04.2015 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

02.06.2015 державним виконавцем винесено постанови про поновлення виконавчого провадження, виведення зі складу зведеного виконавчого провадження та про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Положення п. 3-1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в якості підстав закінчення виконавчого провадження визначали обставини прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Відповідно до постанови Правління Національного Банку України № 330 від 21.05.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Імексбанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №105 від 27.05.2015 «Про початок процедури ліквідації АТ «Імексбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Акціонерного товариства «Імексбанк».

В силу положень ч. 5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач зазначає, що відповідач не довів, а матеріали справи не містять підтвердження того, що наказ було передано ліквідатору (уповноваженій особі ФГВФО) ПАТ «Імексбанк» відповідно до ч. 5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», що і призвело до неможливості виконання судового рішення.

Разом з тим, доказів того, що позивачем у встановленому порядку оскаржено дії / бездіяльність посадової особи органу примусового виконання рішень в частині недотримання встановленого ост. 49 Закону України «Про виконавче провадження» порядку закінчення виконавчого провадження матеріали справи не містять.

Колегія суддів також враховує, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За встановленим ст. ст. 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядком - формування реєстру акцептованих вимог кредиторів банку здійснюється за наслідками розгляду відповідних звернень кредиторів, які подаються протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду. На що, зокрема, також зверталась увага й в листі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» № 3994 від 22.09.2015 (т. 3, а.с. 189).

Так, виходячи зі змісту положень ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити: 1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про призначення уповноваженої особи Фонду; 4) прізвище, ім`я та по батькові уповноваженої особи Фонду; 5) інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

Доказів звернення позивача у встановленому законом порядку до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» із вимогами до банку, матеріали справи не містять.

Таким чином, позивачем належними засобами доказування не доведено обставин встановлення факту незаконності дій посадової особи органу примусового виконання рішень при винесені постанови від 02.06.2015 та закінченні виконавчого провадження, у зв`язку із порушенням вимог ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а також обставин що саме такі дії завадили йому в реалізації прав на звернення до Банку, в порядку визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про наявність правових підстав для відшкодування шкоди в порядку ст.ст. 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України, а також решти заявлених на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин апеляційні скарги Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області підлягають задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо судових витрат.

За визначенням ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правила розподілу судових витрат наведені в ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Частинами 1-3 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а також результати апеляційного перегляду, судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи підлягають віднесенню на позивача; на користь скаржників підлягають відшкодуванню суми судового збору, сплаченого у зв`язку з поданням відповідних скарг.

Відповідачем-1 при розгляді даної справи понесені судові витрати у вигляді судового збору:

за подання касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 2640,00грн. (платіжні доручення № 2534 від 27.06.2017, № 2535 від 27.06.2017, № 2519 від 27.06.2017), з урахуванням вимог п.п. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4, ст. 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на момент звернення з касаційною скаргою) відшкодуванню підлягають витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги в сумі 2534,42грн. (140801,06*1,5/100) * 120/100);

за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 3168,00грн. (платіжне доручення № 2067 від 25.07.2019), з урахуванням вимог п.п. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4, ст. 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на момент звернення з апеляційною скаргою) відшкодуванню підлягають витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3168,00грн. (140801,06*1,5/100) * 150/100).

Судові витрати підлягають відшкодуванню на рахунок платника - Головного територіального управління юстиції в Одеській області, як органу, що здійснює централізований бухгалтерський облік витрат на утримання районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби, Відділів, нотаріальних контор (п. 5.5 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі).

Відповідачем-2 при розгляді даної справи понесені судові витрати, у вигляді судового збору:

за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 3168,00грн. (платіжне доручення № 278 від 18.06.2019), з урахуванням вимог п.п. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4, ст. 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на момент звернення з апеляційною скаргою) відшкодуванню підлягають витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3168,00грн. (140801,06*1,5/100) * 150/100).

Керуючись статтями 129, 269, 271, 275, 277, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі №916/219/16 скасувати.

У задоволенні позову Селянського (фермерського) господарства «Світанок» відмовити.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарство «Світанок» (ідентифікаційний код 32549072; 12642, Житомирська область, Брусилівський район, с. Биків) на користь Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (ідентифікаційний код 37607526; 65023, Одеська область, м. Одеса, вул. Садова, 1А) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3 168,00 грн.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарство «Світанок» (ідентифікаційний код 32549072; 12642, Житомирська область, Брусилівський район, с. Биків) на користь Головного територіального управління юстиції в Одеській області (ідентифікаційний код 34929741; 65028, Одеська область, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, б. 34) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3 168,00 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги в сумі 2534,42грн.

Доручити Господарському суду Одеської області видати накази на виконання даної постанови.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24.09.2019.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Г.І. Діброва

Г.П. Разюк