ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019 Справа № 914/797/19

За позовом: Акціонерного товариства Укргазвидобування, м. Київ, в особі філії Бурове управління Укрбургаз Акціонерного товариства Укргазвидобування, м. Красноград Харківської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІМЕКС ПРОМ, м. Старий Самбір Львівської області

про стягнення 3 187 800 грн. 00 коп.

Суддя Морозюк А.Я.

за участю секретаря Чопко К.М.

Представники сторін:

від позивача: Рябченко М.М. - адвокат

від відповідача: не з`явився

Процесуальні дії у справі:

Позов заявлено Акціонерним товариством Укргазвидобування, в особі філії Бурове управління Укрбургаз Акціонерного товариства Укргазвидобування до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІМЕКС ПРОМ про стягнення 3 187 800 грн. 00 коп., з яких: 2 305 800 грн. 00 коп. - пені, 882 000 грн. 00 коп. - штрафу, за порушення умов договору поставки №УБГ460/015-17 від 29.08.2017 р.

Ухвалою суду від 22.05.2019 р. (після усунення позивачем недоліків на виконання ухвали суду від 25.04.2019 р. про залишення позовної заяви без руху) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 18.06.2019 р.; встановлено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення.

Ухвалою суду від 18.06.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів (враховано період перебування судді у щорічній відпустці (липень - початок серпня 2019 р., згідно графіку відпусток суддів), підготовче засідання відкладено на 20.08.2019 р.

Ухвалою суду від 20.08.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 17.09.2019 р.

Судове засідання 17.09.2019 р., за клопотанням позивача, проведено в режимі відеоконференції, участь в якому позивача забезпечувалась Красноградським районним судом Харківської області.

В судовому засіданні 17.09.2019 р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи, просив позов задоволити повністю.

Відповідач в судове засідання 17.09.2019 р. представника не направив, відзиву на позовну заяву не подав. На адресу суду повернулися поштові конверти з ухвалами суду (які було надіслано відповідачу за його місцезнаходженням) з поштовою відміткою адресат відсутній, по закінченню терміну зберігання.

Відповідно до п.п. 4,5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд заслухавши думку представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши, що обом сторонам у справі були створені всі необхідні можливості для подання доказів та пояснень на підтвердження своїх вимог та заперечень, взявши до уваги встановлені Господарським процесуальним кодексом України строки розгляду справи, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.

Позиція позивача:

Позовна заява обґрунтована тим, що між сторонами 29.08.2017 р. було укладено договір поставки №УБГ460/015-17, за умовами якого відповідач, як постачальник, зобов`язався поставити позивачу, як покупцю, товар, згідно специфікації, а саме: вал підіймальний ЛБУ-1200 в кількості 10 комплектів на загальну суму 12 600 000,00 грн., строком поставки згідно графіка поставки, а саме в 240 днів з дати укладання договору, тобто до 26.04.2018 р. Проте відповідач поставку товару не здійснив, чим порушив п. 5.1 та п. 6.3 договору. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором в частинні поставки товару, позивач на підставі п. 7.10 договору, нарахував відповідачу пеню в розмірі 2 305 800,00 грн. та штраф в розмірі 882 000,00 грн., які просить стягнути.

Позиція відповідача:

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та не повідомив суду поважних причин неподання відзиву, строк на подання відзиву в даній справі сплив 12.06.2019 р. та вважається вичерпаним.

Обставини встановлені судом:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бурнефтькомплект» (яке, згідно витягу з ЄДРЮО,ФОП та ГФ (запит №23834576 від 20.08.2018 р.) змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зерно», та згідно витягу з ЄДРЮО,ФОП та ГФ (запит № від 07.02.2019 р.) змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю ЛІМЕКС ПРОМ), як постачальником, та Акціонерним товариством Укргазвидобування, в особі філії Бурове управління Укрбургаз Акціонерного товариства Укргазвидобування, як покупцем, 29.08.2017 року укладено договір поставки №УБГ460/015-17, відповідно до умов якого: (п. 1.1) постачальник (відповідач) зобов`язався поставити покупцеві (позивачу) товар, зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар; (п.1.2) найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість договору вказується у специфікації; (п. 4.1) розрахунки проводяться шляхом: оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунку на оплату товару та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, з урахуванням ПДВ, на умовах зазначених у специфікації.

Згідно Специфікації №1 від 29.08.2017 р. (додаток №1 до договору), яка підписана та скріплена печатками сторін, відповідач зобов`язався поставити позивачу товар, а саме: Вал підіймальний ЛБУ-1200 (4062.78.150СБ) в кількості 10 комплектів загальною вартістю 12 600 000,00 грн. Одночасно у специфікації зазначено, що (п.3) строк поставки товару: відповідно до Графіку поставки товару; (п.4) умови та строки оплати: протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару.

Пунктом 5.1. договору поставки, сторони погодили, що строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Графіку поставки та Специфікації до договору.

Пунктом 5.2 договору визначено, що датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної.

Пунктом 6.3.1 договору відповідач зобов`язався забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором та Графіком поставки (додаток №2), що є невід`ємною частиною договору.

Згідно Графіку поставки товару від 29.08.2017 р. (додаток №2 до договору), який підписаний та скріплений печатками сторін, строк/термін поставки Валу підіймального ЛБУ-1200 (4062.78.150СБ) в кількості 10 комплектів визначено в 240 календарних днів з дати підписання договору.

Відповідно до п.7.10 договору, у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у Графіку поставки товару, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Пунктом 10.1 договору сторони погодили, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов`язань.

В матеріалах справи наявна претензія №032-03-6186-1 від 29.05.2018 р., з якою позивач звертався до відповідача з вимогою сплатити на користь ПАТ «Укргазвидобування» штрафу та пені в сумі 1 272 600,00 грн. та виконати умови договору поставки №УБГ460/015-17 від 29.08.2017 р. в частині поставки товару, оскільки строк поставки 240 днів з дати укладання договору 26.04.2018 р., проте станом на 28.05.2018 р. постачальник не здійснив поставку товару (докази вручення відповідачу 05.06.2018 р. претензії додаються). Проте відповідач вимоги претензії не виконав, товар позивачу не поставив, нараховані штраф та пеню не оплатив.

Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині поставки товару, відтак позивач звернувся до Господарського суду Львівської області із вимогою стягнути з відповідача 2 305 800 грн. 00 коп. пені та 882 000 грн. 00 коп. 7% штрафу.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ( п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України).

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, Графіком поставки товару від 29.08.2017 р. сторони передбачили строк поставки товару - 240 календарних днів з дати підписання договору поставки, а саме з 29.08.2017 р., тобто строк поставки товару сплив 26.04.2018 р., проте відповідач своїх зобов`язань за договором поставки не виконав, поставку товару станом на 26.04.2018 р. і до теперішнього часу, не здійснив. Докази, які б підтверджували поставку товару чи докази, які б вказували на розірвання договору поставки №УБГ460/015-17 від 29.08.2017 р. чи визнання його недійсним, в матеріалах справи відсутні.

Відтак, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору позивач нарахував відповідачу штрафні санкції у загальному розмірі 3 187 800,00 грн., з яких: 2 305 800 грн. 00 коп. пені в розмірі 0,1% (за період з 27.04.2018 р. по 26.10.2018 р.) та 882 000,00 грн. - 7% штрафу від вартості непоставленого товару (12 600 000,00 грн.).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 ГК України встановлено, що застосування штрафних санкцій є одним зі способів захисту прав та законних інтересів суб`єктів господарювання.

У відповідності зі ч. 1 ст. 230, ч. 4 ст. 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Сторони договору у п. 7.10 передбачили, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у Графіку поставки товару, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Таким чином, оскільки відповідач умови договору в частині поставки товару - Валу підіймального ЛБУ-1200 (4062.78.150СБ) в кількості 10 комплектів на загальну суму 12 600 000,00 грн., станом на 26.04.2018 р. і на даний час не виконав, будь-яких заперечень на позовну заяву суду не надав, відтак вимоги позивача про стягнення пені, яка відповідно до розрахунку, здійсненого позивачем за період з 27.04.2018 р. по 26.10.2018 р., складає 2 305 800 грн. 00 коп., та 7% штрафу, який від вартості непоставленого товару (12 600 000,00 грн.) складає 882 000 грн. 00 коп., є обгрунтованими, розрахованими у відповідності з пунктом 7.10 договору, і позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на наведене, враховуючи, що позивачем належно обґрунтовано позовні вимоги, а відповідачем їх не спростовано, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Судовий збір за подання позову до суду, сплачений платіжними дорученнями №126750 від 26.03.2019 р. в розмірі 19 089 грн. 00 коп. та №146695 від 07.05.2019 р. в розмірі 28 728 грн. 00 коп., всього на суму 47 817 грн. 00 коп., та зарахований до спеціального фонду державного бюджету України, згідно виписок суду від 27.03.2019 р. та від 08.05.2019 р., покладається на відповідача.

Докази про сплату учасниками справи інших судових витрат чи докази судових витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, суду не надано, і такі в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з усього вищенаведеного, керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 207, 236-241, 327 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІМЕКС ПРОМ (08200, Львівська область, м. Старий Самбір, вул. Лева Галицького, буд. 42, ідентифікаційний код в ) на користь Акціонерного товариства Укргазвидобування, в особі філії Бурове управління Укрбургаз Акціонерного товариства Укргазвидобування (63304, Харківська область, м. Красноград, вул. Полтавська, буд. 86, ідентифікаційний код в ) 2 305 800 грн. 00 коп. - пені, 882 000 грн. 00 коп. - штрафу та 47 817 грн. 00 коп. - судового збору.

3. Наказ, відповідно до ст. 327 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Повне рішення складено 26.09.2019 р.

Суддя Морозюк А.Я.