УХВАЛА

м. Київ

30.09.2019Справа №910/13208/19

Суддя Господарського суду міста Києва Смирнова Ю.М., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» (04070, м.Київ, Подільський район, вулиця Боричів Тік, будинок 35-В)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес капітал» (04070, м.Київ, Подільський район, вулиця Боричів Тік, будинок 35В)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Сапієнс» (02105, м.Київ, Дніпровський район, вулиця Павла Усенка, будинок 8)

про визнання договору недійсним та визнання права застави,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Фортуна-Банк» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес капітал» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Сапієнс», в якому просить суд:

- визнати недійсним Договір поруки від 25.11.2016, укладений між АТ «Фортуна-Банк» та ТОВ «Бізнес капітал», в сумі 49788600,00 грн до договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії, укладеного між АТ «Фортуна-Банк» та ТОВ «Медіа Сапієнс» від 31.10.2012 №04КЛ/143/1679/ЮР;

- визнати за АТ «Фортуна-Банк» права застави за Договором іпотеки (із змінами до нього) від 17.07.2013, укладений Публічним акціонерним товариством «Фортуна-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Сапієнс», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А., зареєстровано в реєстрі за №2812.

Частиною 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Господарського процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

За приписами ч. 9 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю присяжних. Суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Таким чином, ст. 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд спорів з майновими вимогами до боржника, щодо якого порушено справу про банкрутство, належить до предметної юрисдикції господарських судів, при цьому, перелік таких майнових вимог законодавцем не обмежено. Частиною 9 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України визначено, що справи у майнових спорах до боржника віднесено до територіальної підсудності господарського суду за місцезнаходженням боржника, а, відтак, до юрисдикції місцевого суду, яким здійснюється провадження у справі про банкрутство боржника. При цьому, в силу ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Отже, розгляд спорів з майновими вимогами до суб`єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства (у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником), та визначений позивачем в статусі відповідача у такому спорі, законодавцем віднесено до підсудності господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а таким судом є суддя, який розглядає справу про банкрутство.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №910/3860/18.

Спір у даній справі стосується насамперед договору поруки від 25.11.2016, укладеного між АТ «Фортуна-Банк» та відповідачем-1 - Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес капітал».

Із відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що на розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/12935/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес капітал».

Відтак, оскільки в рамках даної справи позивачем заявлено вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес капітал», стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, в силу п. 8 ч. 1 ст. 20, ч. 1 ст. 24, ч. 9 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України та ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», даний спір підлягає розгляду в межах провадження у справі №910/12935/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес капітал».

Судом враховується, що стосовно відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Сапієнс» також було відкрито провадження у справі про банкрутство (справа №910/3084/18).

Однак, враховуючи, предмет та підстави позовних вимог, а також те, що стороною спірного договору поруки (поручителем) виступає саме відповідач-1, даний спір підлягає розгляду в межах провадження у справі №910/12935/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес капітал».

Керуючись ст.ст. 27, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Передати позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес капітал» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Сапієнс» про визнання договору недійсним та визнання права застави за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах провадження у справі №910/12935/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес капітал».

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повної ухвали. При цьому, згідно з п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ю.М. Смирнова