ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.09.2019 м. Ужгород Справа № 907/342/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Вітал Трейдінг, м. Березань

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Яб-Локо, с. Лалово Мукачівський район

про стягнення 293393,55 грн. боргу за поставлений товар

секретар судового засідання Штундер Д.В.

За участю представників сторін:

від позивача

від відповідача не з`явився

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю Вітал Трейдінг звернулося до суду з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Яб-Локо 293393,55 грн. боргу за поставлений на виконання Договору поставки № ВГ-45 від 11 жовтня 2017 року товар, покликаючись на ст. 526, 530, 655, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193, 265 Господарського кодексу України

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить суму 7600,00 грн., яка складається з 4400,90 грн. сплаченого судового збору та 3200,00 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 12 червня 2019 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з виявленими у ній недоліками. Після усунення у встановленому порядку позивачем недоліків, ухвалою суду від 04.07.2019 відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору та призначено підготовче засідання.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, на виклик суду жодного разу не з`явився.

Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду були надіслані на його офіційну юридичну адресу та ним отримані), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТІ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив відпущений йому на виконання договору поставки № ВГ-45 від 11.10.2017 товар, внаслідок чого у нього виникла заборгованість на суму 293393,55 грн., яку просить стягнути в примусовому порядку.

Заперечення відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

11 жовтня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Вітал Трейдінг (надалі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Яб-Локо (надалі Покупець) укладено Договір поставки № ВГ-45, за умовами якого Продавець зобов`язався поставляти та передавати Покупцю у власність гофропродукцію (надалі - Товар), а покупець, у свою чергу, взяв на себе зобов`язання своєчасно приймати та оплачувати вартість Товару по ціні, визначеній у цьому Договорі (п.п. 1.1, 1.2 Договору).

Пунктом 2.3 Договору обумовлено, що розрахунки здійснюються в національній валюті України - гривні шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця. Покупець здійснює оплату вартості партії Товару по факту поставки протягом 2-х банківських днів, якщо інший порядок оплати не узгоджений сторонами додатково.

На виконання умов Договору позивач на підставі видаткових накладних № 25 від 18.01.2019, № 52 від 25.01.2019, № 62 від 28.01.2019, № 86 від 07.02.2019, № 111 від 14.02.2019, № 128 від 19.02.2019, № 169 від 05.03.2019, № 187 від 12.03.2019, № 232 від 28.03.2019 поставив відповідачу товар, що підтверджується підписом уповноваженої особи у відповідних графах про отримання.

У встановлений договором строк відповідач отриманий товар повністю не оплатив. Факт заборгованості на суму 293393,55 грн. визнано ним у складеному станом на 01.04.2019 року Акті звіряння взаємних розрахунків за період : 1 квартал 2019 року.

Як стверджує позивач, відповідач оплату отриманого товару на день звернення до суду не здійснив.

Доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як установлено судом, відповідач отриманий товар повністю не оплатив, факт заборгованості на заявлену до стягнення суму станом на 01.04.2019 визнав.

Доказів оплати відповідачем товару матеріали справи не містять.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, розглянувши спір на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 293393,55 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, на відповідача покладається 4400,90 грн. витрат на оплату судового збору.

Крім того, товариством подана заява з розрахунком суми судових витрат на професійну правничу допомогу, надану на підставі договору від 30.05.2019 №21/19. Додатком №1 Розрахунком надання юридичних послуг, пов`язаних з виконанням умов Договору про надання правової допомоги № 21/19 від 30.05.2019 сторони погодили обсяг надання правничої допомоги (перелік робіт та кількість затраченого часу). Таким чином, загальна кількість годин 4 години (правовий аналіз правочину та складання позовної заяви), оплата яких складає 3200,00 грн. Такі послуги були оплачені адвокату згідно з платіжним дорученням №1709 від 03.06.2019 на вказану суму.

Частиною другою статті 126 ГПК України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 3200,00 грн. компенсації вартості витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи № 907/342/19.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Яб-Локо (місцезнаходження: 89664, Закарпатська обл., Мукачівський район, с. Лалово, вул. Українська, б/н, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Вітал Трейдінг (місцезнаходження: 07541, Київська обл., м. Березань, вул. Будівельників, буд. 30, ) суму основного боргу за поставлений товар в розмірі 293393,55 грн.( двісті дев`яносто три тисячі триста дев`яносто три гривні 55 коп.), а також 4400,90 грн.(Чотири тисячі чотириста гривень 90 копійок) на відшкодування судового збору і 3200,00 грн. (Три тисячі двісті гривень 00 копійок) на відшкодування правової допомоги.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України..

Повний текст рішення складено та підписано 02.10.2019.

Суддя Л.В. Андрейчук