ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.09.2019р. Справа №905/1050/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вема кідс», м.Київ

до відповідача Департаменту освіти Маріупольської міської ради, м.Маріуполь

про визнання недійсним п.7.2.1 договору поставки

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Купченко Р.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вема кідс», м.Київ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Департаменту освіти Маріупольської міської ради, м.Маріуполь, про визнання недійсним п.7.2.1 договору поставки №2993 від 24.07.2018р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що вказаний пункт договору є таким, що не відповідає положенням статті 231 Господарського кодексу України, статті 551 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.06.2019р. відкрите провадження у справі №905/1050/19, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 15.07.2019 року об 12:10 год.

05.07.2019р. від відповідача до канцелярії суду надійшла заява про продовження строку подання відзиву на позов.

У підготовче судове засідання 15.07.2019р. представник відповідача не з`явився, представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення клопотання відповідача щодо поновлення строку подання відзиву на позов не заперечував.

Ухвалою від 15.07.2019р. відкладено підготовче засідання на 06.08.2019 року о 12:10 год., поновлено Департаменту освіти Маріупольської міської ради, м.Маріуполь строк на подання відзиву у справі №905/1050/19.

У підготовче судове засідання 06.08.2019р. представники сторін не з`явились.

Ухвалою від 06.08.2019р. продовжено строк підготовчого провадження по справі №905/1050/19 на 30 днів; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 03.09.2019 року об 11:40 год.

Відповідач 06.08.2019р. надав відзив на позовну заяву від 31.07.2019р. №5229/2019, в якому проти позовних вимог заперечує, посилаючись на ті обставини, що:

- договір поставки №2993 від 24.07.2018р. було укладено сторонами за результатами закупівлі, проведеної за процедурою відкритих торгів у відповідності до Закону України «Про публічні закупівлі» в процесі якої позивачем було подано тендерну пропозицію, а тому позивач ознайомився з усіма умовами проекту договору та погодився з ними, при цьому, зауважень щодо п.7.2.1 проекту договору від позивача не надходило;

- протягом строку дії договору, тобто до 31.12.2018р. від позивача не надходило жодних заяв або повідомлень щодо незгоди з п.7.2.1 договору, а тому станом на дату укладання договору та протягом усього строку його дії позивач не заперечував щодо розміру штрафних санкцій, встановлених п.7.2.1 договору;

- статтею 231 Господарського кодексу України встановлено розмір штрафних санкцій у тому випадку, якщо інший розмір не встановлено іншим (спеціальним) законом чи договором, в даному випадку, щодо договору поставки товару розмір штрафних санкцій законом не встановлено, проте, розмір штрафних санкцій встановлено договором поставки від 24.07.2018р. №2993, а саме п.7.2.1 даного договору.

Ухвалою від 03.09.2019р. закрите підготовче провадження у справі, судове засідання призначено на 24.09.2019р.

В засідання суду 24.09.2019р. сторони не з`явилися.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Департаментом освіти Маріупольської міської ради на офіційному порталі про публічні закупівлі України «Prozorro» було оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів UA-2018-06-15-003003-а на предмет закупівлі: Комплекти посібників для навчальних кабінетів початкової школи за кодом ДК021:20-5- Посібники.

Рішенням тендерного комітету Департаменту освіти Маріупольської міської ради, оформленим протоколом №81 від 15.06.2018р., було затверджено Тендерну документацію щодо закупівлі товару за кодом ДК 021:20-5- Посібники (Комплекти посібників для навчання кабінетів початкової школи) (далі - Тендерна документація).

Тендерні пропозиції були подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Вема кідс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науковий центр «Європейська дидактика».

За результатами розгляду тендерною комісією Департаменту освіти Маріупольської міської ради тендерних пропозицій, що надійшли від учасників для участі у процедурі відкритих торгів на закупівлю комплектів посібників для навчальних кабінетів початкової шкоди за кодом ДК 021:20-5 - Посібники протоколом №113 було вирішено, що пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Вема кідс» є найбільш економічно вигідною, такою, що відповідає кваліфікаційним критеріям та вимогам тендерної документації. Тендерна пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Науковий цент «Європейська дидактика» була відхилена через невідповідність останньої ст.30 Закону України «Про публічні закупівлі».

24.07.2018р. між Департаментом освіти Маріупольської міської ради (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вема кідс» (постачальник, позивач) укладено договір поставки №2993, за умовами якого постачальник передає у власність замовнику, а замовник приймає та оплачує товар по цінах, в кількості, асортименті що вказані в додатку №1 (специфікації), що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п.1.2 договору найменування товару: Комплекти посібників для навчальних кабінетів початкової школи за кодом ДК 021:20-5 Посібники.

Відповідно до п.1.4 договору постачальник підтверджує, що укладання та виконання ним цього договору не суперечить нормам чинного законодавства України та відповідає його вимогам (зокрема, щодо отримання усіх необхідних дозволів та погоджень), а також підтверджує те, що укладання та виконання ним цього договору не суперечить цілям діяльності постачальника, положенням його установчих документів чи інших локальних актів.

Строк (термін) поставки: до 31 жовтня 2018р. (п.2.1 договору).

Місце поставки: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Миру, 70. Фактичне місце поставки узгоджено сторонами - згідно додатку 2 до договору (дислокація) (п.2.2 договору).

Пунктом 2.3 договору сторонами встановлено, що передача товару здійснюється за товарними накладними, що є підставою оплати замовником. Разом з товаром постачальник повинен передати замовнику документи, які належать до передачі разом з товаром відповідно до чинного законодавства України.

За умовами п.п.3.1, 3.2 договору постачальник повинен поставити замовнику товар, якість якого відповідає технічним вимогам замовника; разом з товаром постачальник повинен передати замовнику документи, які належать до передачі разом з товаром відповідно до чинного законодавства України. До таких документів належить бухгалтерські документи, документи, що засвідчують якість товару (гігієнічний висновок, сертифікат якості, сертифікат відповідності, тощо), технічна документація виробника, а також документи, що підтверджують гарантії на експлуатацію товару.

Ціна цього договору становить 2993160,00 грн. з ПДВ 498860 грн. Ціна за одиницю товару вказана у специфікації, що є додатком 1 до цього договору (п.4.1 договору).

Відповідно до п.4.4 договору замовник зобов`язаний повністю оплатити товар протягом 30 календарних днів з дати підписання видаткової накладної. У разі затримки бюджетного фінансування, розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 15 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на свій реєстраційний рахунок, але не пізніше дев`яносто календарних днів з дати передачі товару замовнику. При цьому замовник повинен довести документально факт затримки бюджетного фінансування видатків за цим договором.

Згідно з п.7.1 договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором відповідно до чинного законодавства України.

В пункті 7.2.1 договору сторонами встановлено, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у даному договорі, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад п`яти днів додатково сплачує штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Цей договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018 року, а в частині фінансових зобов`язань - до повного їх виконання. Закінчення дії цього договору не звільняє сторони від його виконання та відповідальності за порушення його умов (п.8.1 договору).

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання недійсним п.7.2.1 договору поставки №2993 від 24.07.2018р., посилається на ті обставини, що вказаний пункт договору є таким, що не відповідає положенням статті 231 Господарського кодексу України, статті 551 Цивільного кодексу України.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що позивач до моменту підписання договору поставки № 2993 від 24.07.2018р. був ознайомлений з усіма умовами проекту договору та погодився з ними. Крім цього, відповідач зазначив, що норми ст.231 Господарського кодексу України встановлюють розмір штрафних санкцій у тому випадку, якщо інший розмір не встановлено (спеціальним) законом або договором, проте договором поставки № 2993 від 24.07.2018р. визначено розмір штрафних санкцій.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд приймає до уваги заперечення відповідача та вважає позовні вимоги такими, що підлягають залишенню без задоволення, враховуючи наступне:

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

За приписом ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

При цьому, згідно ст.217 Цивільного кодексу України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Як вказувалось вище, обгрунтовуючи свої вимоги про визнання недійсним п.7.2.1 договору поставки №2993 від 24.07.2018р., посилається на ті обставини, що вказаний пункт договору є таким, що не відповідає положенням статті 231 Господарського кодексу України, статті 551 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України згідно із статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов`язки, що складають зміст договірного зобов`язання.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України, свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Відсутність обопільного волевиявлення сторін при узгодженні певної умови договору може бути врегульована законодавчо встановленими нормами, які визначають поведінку сторін у певній ситуації.

Згідно п.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як встановлено, договір №2993 від 24.07.2018р. із включенням до нього п.7.2.1 підписаний сторонами без будь-яких зауважень або заперечень.

Пунктом 7.2.1 договору сторони погодили, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у даному договорі, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад п`яти днів додатково сплачує штраф у розмірі 20%від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Таким чином, сторонами за власним волевиявленням в договорі було узгоджено можливість застосування таких видів господарських санкцій як і пеня, і штраф.

Відповідно до ч.1 ст.231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Частинами 2, 3 ст.231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Таким чином, застосування положень ст.231 Господарського кодексу України має місце в тих випадках коли господарсько-правова відповідальність у вигляді штрафних санкцій не узгоджено сторонами в договорі або їх розмір передбачено законом.

Частиною 2 ст.551 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Отже, передбачена п.7.2.1 договору умова, відповідно до якої у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у даному договорі, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад п`яти днів додатково сплачує штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару, в жодному разі не порушує положення ст.231 Господарського кодексу України, оскільки сторони закріпили зазначену умову у договорі, скористались диспозитивним положенням ст.231 Господарського кодексу України («….штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах…»).

При цьому, суд не приймає й посилання відповідача щодо невідповідності вказаного пункту договору ст.551 Цивільного кодексу України, оскільки сторони заздалегідь встановили розмір та вид штрафних санкцій, що не заборонено, і навіть дозволено ст.551 Господарського кодексу України.

Крім того, судом взято до уваги, що протягом строку дії договору, тобто до 31.12.2018р. від позивача не надходило жодних заяв або повідомлень до відповідача щодо незгоди п.7.2.1 договору, а тому фактично станом на дату укладання договору та протягом усього строку його дії позивач не заперечував щодо розміру штрафних санкцій, встановлених п.7.2.1 договору.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним п.7.2.1 договору поставки №2993 від 24.07.2018р., внаслідок чого позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 77, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вема кідс», м.Київ до Департаменту освіти Маріупольської міської ради, м.Маріуполь про визнання недійсним п.7.2.1 договору поставки №2993 від 24.07.2018р.

В судовому засіданні 24.09.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 27.09.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина