ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Справа№ 925/899/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Мартюк А.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Бернацька О.В. ( довіреність №14-203 від 17.05.2019);

від відповідача - не з`явився;

від третьої особи 1- не з`явився;

від третьої особи 2 - Сілко О.І. (довіреність б/н від 04.05.2019);

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.01.2019р. (повний текст складено 13.02.2019р.)

у справі № 925/899/18 (суддя - Чевгуз О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Смілянська міська рада Черкаської області, Комунальне підприємство "Смілакомунтеплоенерго"

про стягнення 1 644 206,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.01.2019 у справі №925/899/18 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 256284,45грн. пені, 120804,93грн. - 3 % річних, 1260396,38грн. інфляційних втрат та 24562,29грн. на відшкодування сплаченого судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- погашення заборгованості, за рахунок власних коштів, за переданий позивачем відповідачу природний газ за січень 2014 року було частково здійснено відповідачем до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (а саме до 30.11.2016) в розмірі 17297,00грн, тому відповідно до положень вказаного Закону нарахування на всю суму заборгованості, а саме на суму 328941,01грн., пені, інфляційних втрат та 3% річних здійснене позивачем неправомірно.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 31.01.2019 в частині відмови та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:

- матеріали справи не містять належні докази включення відповідача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, не містять доказів наявності ліцензії на надання послуг з теплопостачання, а відтак застосування ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" є неправомірним.

В матеріалах справи наявний відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа 2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Господарського суду Черкаської області від 31.01.2019 без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа 2 зазначає про те, що:

- виконання ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" не залежить від факту включення підприємства-споживача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

В провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: ОСОБА_1, судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І. перебувала справа № 925/899/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.01.2019.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 № 09.1-07/353/19 у зв`язку з звільненням ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 23.07.2019, у справі № 925/899/18 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2019 у справі № 925/899/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Сітайло Л.Г., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.01.2019 у справі № 925/899/18, призначено справу до розгляду на 23.09.2019.

В судове засідання апеляційного господарського суду не з`явилися представники відповідача та третьої особи 1.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача та третьої особи 1 судовою колегією встановлено, що:

- щодо відповідача, то як слідує з відомостей на офіційному сайті Укрпошти та отриманої інформації за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, здійсненого судом на адресу відповідача процесуальних документів (зокрема, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 ), відправлення за номером 427 (ТОВ «Сміла Енергоінвест») вручено особисто;

- третя особа 1 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019).

Враховуючи те, що відповідач та третя особа 1 про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, неявка представників відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляд апеляційної скарги у справі по суті, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників відповідача та третьої особи 1.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи 2 судовою колегією встановлено.

31.01.2014 Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як продавцем, в особі першого заступника голови правління Франчука Валентина Геннадійовича, який діє на підставі довіреності від 27.12.13 № 14-243 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест", як покупцем, в особі директора Мельниченка Дмитра Миколайовича, що діє на підставі статуту, було укладено договір № 2725/14-КП-36 купівлі-продажу природного газу, відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД , а покупець зобов`язався прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2014 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (розділ 11 договору).

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ) (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 393,4 тис. куб. м (триста дев`яносто три тисячі чотириста куб. м), у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м): I кв. - 231,5; ІІ кв. - 25,4; ІV кв. - 136,5.

Відповідно до п. 5.2. договору ціна за 1000 куб. м газу становить 3113,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2 %; податок на додану вартість за ставкою - 20 %.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 287,00 грн., крім того ПДВ - 20 % - 57,40 грн., всього з ПДВ - 344,40 грн.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 3462,26 грн., крім того ПДВ - 20 % - 692,45 грн., всього з ПДВ - 4154,71 грн. (чотири тисячі сто п`ятдесят чотири гривні 71 коп.) гривень.

Відповідно до п.6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Вказаний договір підписано представниками обох сторін та скріплено їх підписи печатками сторін.

Окрім того, сторонами у справі укладено ряд додаткових угод (том 1, а.с. 27-32), якими сторони змінювали ціну договору.

Додатковою угодою № 1 від 29.04.2014 було змінено п. 5.2. Договору та викладено в наступній редакції: « 5.2. Ціна за 1000 куб. м газу становить 4020,00грн без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2 %; податок на додану вартість за ставкою - 20 %. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 287,00грн, крім того ПДВ - 20 % - 57,40грн, всього з ПДВ - 344,40 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 4387,40грн, крім того ПДВ - 20 % - 877,48грн, всього з ПДВ - 5264,88 (п`ять тисяч двісті шістдесят чотири гривні 88 коп.) гривень.»

Вказана додаткова угода поширює свою дію на відносини сторін, що фактично склались з 01 квітня 2014 року.

Додатковою угодою № 2 від 27.05.2014 було змінено п. 5.2. договору та викладено в наступній редакції: " 5.2. Ціна за 1000 куб. м газу становить 4724,00грн без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2 %; податок на додану вартість за ставкою - 20 %. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 355,00грн, крім того ПДВ - 20 % - 71,00грн, всього з ПДВ - 426,00 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 5173,48грн, крім того ПДВ - 20 % - 1034,70грн, всього з ПДВ - 6208,18(шість тисяч двісті вісім гривень 18 коп.) гривень."

Вказана додаткова угода поширює свою дію на відносини сторін, що фактично склались з 01 травня 2014 року.

Додатковою угодою № 3 від 13.06.2014 було змінено п. 5.2. Договору та викладено в наступній редакції: «5.2. Ціна за 1000 куб. м газу становить 4724,00 грн без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2 %; податок на додану вартість за ставкою - 20 %. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70грн, крім того ПДВ - 20 % - 73,34грн, всього з ПДВ - 440,04 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 5185,18 грн, крім того ПДВ - 20 % - 1037,04грн, всього з ПДВ - 6222,22 (шість тисяч двісті двадцять дві гривні 22 коп.) гривень».

Вказана додаткова угода поширює свою дію на відносини сторін, що фактично склались з 01 червня 2014 року.

Додатковою угодою № 4 від 05.09.2014 було змінено п. 5.2. Договору та викладено в наступній редакції: « 5.2. Ціна за 1000 куб. м газу становить 4874,00грн без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2 %; податок на додану вартість за ставкою - 20 %. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70грн, крім того ПДВ - 20 % - 73,34грн, всього з ПДВ - 440,04 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 5338,18грн, крім того ПДВ - 20 % - 1067,64грн, всього з ПДВ - 6405,82 (шість тисяч чотириста п`ять гривень 82 коп.) гривень."

Вказана додаткова угода поширює свою дію на відносини сторін, що фактично склались з 01 вересня 2014 року.

Додатковою угодою № 5 від 27.11.2014 було змінено п. 5.2. договору та викладено в наступній редакції: « 5.2. Ціна за 1000 куб. м газу становить 5100,00грн без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2 %; податок на додану вартість за ставкою - 20 %. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70грн, крім того ПДВ - 20 % - 73,34грн, всього з ПДВ - 440,04 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 5568,70грн, крім того ПДВ - 20 % - 1113,74грн, всього з ПДВ - 6682,44 (шість тисяч шістсот вісімдесят дві гривні 44 коп.) гривень."

Вказана додаткова угода поширює свою дію на відносини сторін, що фактично склались з 01 листопада 2014 року.

Додатковою угодою № 6 від 26.12.2014 було змінено п. 5.2. договору та викладено в наступній редакції: « 5.2. Ціна за 1000 куб. м газу становить 5900,00грн без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2 %; податок на додану вартість за ставкою - 20 %. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70грн, крім того ПДВ - 20 % - 73,34грн, всього з ПДВ - 440,04 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 6384,70грн, крім того ПДВ - 20 % - 1276,94грн, всього з ПДВ - 7661,64 (сім тисяч шістсот шістдесят одна гривня 64 коп.) гривень."

Вказана додаткова угода поширює свою дію на відносини сторін, що фактично склались з 01 грудня 2014 року.

На виконання умов договору сторін, згідно актів приймання-передачі природного газу, за січень 2014 року продавець передав, а покупець прийняв 79,173 тис. куб. м природного газу на суму 328941грн 01коп, за лютий 2014 року у кількості 88,187 тис куб м на суму 366391грн 58коп, за березень 2014 року - 41,560 тис куб м на суму 172669грн 83коп, за квітень 2014 - 12,226 тис куб м на суму 64368грн 42коп, за жовтень 2014 року - 6,384 тис куб м на суму 40894грн 73коп, за листопад 2014 року - 36,816 тис куб м на суму 246020грн 72коп, за грудень 2014 року - 48,518 тис куб м на суму 371727грн 44коп, а всього протягом 2014 року на суму 1591013грн 73 коп.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором, поставивши природний газ відповідачу у строки та в об`ємах, визначених договором, що підтверджується актами приймання-передачі та не заперечується відповідачем.

Заперечень щодо отримання газу у вказаній кількості та по вказаній ціні відповідач суду не надав, ці обставини визнав.

З матеріалів справи вбачається, що повну оплату за переданий газ відповідач не здійснив у строк, визначений договором, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 6.1. договору, відповідно до якого оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом .

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.7.2. договору у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Пеня в сумі 257306,80грн. нарахована позивачем за зобов`язання: січня 2014 року з 15.02.2014 по 14.08.2014; лютого 2014 - з 15.03.2014 по 14.09.2014; березня 2014 - з 15.04.2014 по 14.10.2014; квітня 2014 - з 15.05.2014 по 14.11.2014; жовтня 2014 - з 15.11.2014 по 14.05.2015; листопада 2014 - з 16.12.2014 по 15.06.2015; грудня 2014 - з 15.01.2015 по 14.07.2015.

Відповідачем при вирішенні спору було заявлено клопотання про зменшення санкцій.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 Господарського кодексу України також передбачає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Таким чином, зі змісту наведених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої позивачем до стягнення пені є правом суду.

При цьому відповідачем до свого клопотання не подано жодного доказу про власний майновий стан, причини виникнення заборгованості, а також як будуть враховані інтереси позивача при зменшенні розміру пені.

Представник відповідача не надав доказів для об`єктивного розгляду свого клопотання про зменшення санкцій, не вказав пропорцію цього зменшення, тому місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання відповідача.

В порядку ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, на підставі прострочення відповідачем проведення розрахунку за газ, просить стягнути з відповідача 121096,84грн - 3 % річних та 1265802,39 грн. - інфляційних.

Виходячи зі змісту та правової природи спірних правовідносин, до них слід застосовувати положення Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі-Закон), яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Місцевий господарський суд обгрунтовано зазначає про те, що:

- частина 3 статті 7 вказаного вище Закону є нормою прямої дії а виконання цієї норми закону не потребує від відповідача вчинення будь-яких дій.

- право на списання неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних поставлено у залежність лише від умови погашення основної заборгованості за отриманий природний газ у строк до набрання чинності цим Законом.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що матеріали справи не містять належні докази включення відповідача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, не містять доказів наявності ліцензії на надання послуг з теплопостачання, а відтак застосування ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" є неправомірним, не спростовують вищенаведених висновків суду.

Крім того, судова колегія зазначає про те, що виконання даної норми не залежить від факту включення підприємства-споживача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, оскільки зазначений Закон не поширюється на правовідносини з розрахунків за поставлений природний газ, які проведено до набрання ним чинності, а визначає порядок врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, що не була погашена боржниками станом на 30.11.2016.

У зв`язку з тим, що погашення заборгованості за переданий позивачем відповідачу природний газ за січень 2014 року за рахунок власних коштів було частково здійснено відповідачем до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (а саме до 30.11.2016) в розмірі 17297,00грн, місцевий господарський суд дійшов до обгрунтованого висновку про те, що відповідно до положень вказаного Закону нарахування на всю суму заборгованості, а саме на суму 328941,01грн, пені, інфляційних втрат та 3% річних здійснено позивачем неправомірно.

На підставі положень зазначеного Закону вказані нарахування повинні були здійснюватись на залишкову суму боргу, яка існувала на момент після набрання чинності вказаним Законом. Оскільки станом на 01.01.2017, як вказує сам позивач у позовній заяві та підтверджує випискою по бухгалтерським операціям по підприємству ТОВ "Сміла Енергоінвест", заборгованість відповідача перед позивачем за зобов`язаннями щодо оплати поставленого газу у січні 2014 року становила не 328941,01грн, а 311644,01грн, то відповідно усі нарахування сум пені, 3 % річних та інфляційних втрат повинні бути здійснені позивачем на суму заборгованості 311644,01грн.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню за поставлений у січні 2014 року природний газ 27825,97грн пені, 27638,13грн - 3% річних та 310015,52грн інфляційних втрат.

Всього за поставлений позивачем за договором у січні-грудні 2014 року природний газ підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 256284,45грн пені, 120804,93грн - 3% річних, 1260396,38грн - інфляційних втрат.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач просив застосувати позовну давність до позовних вимог, у задоволенні позову відмовити повністю у зв`язку зі спливом позовної давності.

Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.6 ст.232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Законодавством не передбачено право сторін змінити спосіб нарахування пені, який повинен проводитися виключно з моменту виникнення права на пеню.

Згідно ст.253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини першої ст. 223 Господарського кодексу України при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено Господарським кодексом України.

За змістом п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік. У відповідності до ч.3-5 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.1 ст.259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до п. 9.3. договору, строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років.

Позивач подав позовну заяву 31.08.2018 за період заборгованості, яка рахується з 2014 року, тобто в межах строку позовної давності, тому місцевим господарським судом обгрунтовано відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог та про стягнення з відповідача 256284,45грн пені, 120804,93грн - 3% річних, 1260396,38грн - інфляційних втрат, нарахованих на підставі договору № 2725/14-КП-36 купівлі-продажу природного газу від 31.01.2014.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Черкаської області від 31.01.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 31.01.2019 у справі № 925/899/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/899/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 26.09.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

А.І. Мартюк