ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1169/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого

судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання: Вітко Г.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 (суддя Владимиренко І.В.) у справі № 904/1169/17

кредитори:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроінд", м. Підгородне Дніпропетровська область

2. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області

3. Лівобережна об`єднана Державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

4. Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг", м. Київ

5. Публічне акціонерне товариство "Банк "Національні Інвестиції", м. Київ

6. Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк", м. Київ

7. Товариство з обмеженою відповідальністю "Деміс Канц", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАН" (49051, м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 16; )

про визнання банкрутом

учасники у справі № 904/1169/17 про банкрутство ТОВ "ЛАН" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Пігрейн" (53511, Дніпропетровська область, Томаківський район, с. Крутеньке, вул. Ланівська, 4, ), Публічне акціонерне товариство "Актабанк" (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), Селянське (фермерське) господарство "Світлана".

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

До Господарського суду надійшла заява ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" № б/н від 27.03.19р. про заміну кредитора правонаступником.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 у справі № 904/1169/17 у задоволенні заяви ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" № б/н від 27.03.19р. про заміну кредитора правонаступником відмовити (у мотивувальній частині).

В резолютивній частині не прописано висновок щодо розгляду зазначеної заяви.

Ухвала обґрунтована тим, що ПАТ "Банк "Національні Інвестиції" (первісний кредитор) уступив грошову вимогу до ТОВ "ЛАН" (боржника) в обмін на грошові кошти в сумі 263 061,01 грн., які ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" (новий кредитор) зобов`язався сплатити первісному кредитору, тобто фактично відбулося фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останній грошової вимоги до третьої особи (боржника), що є основною ознакою договору факторингу.

Уклавши договір відступлення права вимоги за кредитним договором, банк отримав фінансування у розмірі 263 061,01 грн., а ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери", в свою чергу, укладаючи вказаний договір, набуло право одержання прибутку у формі різниці між реальною вартістю права вимоги, що відступається, і ціною вимоги, що передбачена договором про відступлення права вимоги.

Тобто, ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" отримало прибуток від обміну своїх грошових коштів на дебіторську заборгованість ТОВ "ЛАН" перед ПАТ "Банк "Національні Інвестиції".

Наведене свідчить про те, що укладений між ПАТ "Банк "Національні Інвестиції" та ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" оспорюваний договір за своєю юридичною природою (незважаючи на його назву як договір про відступлення права вимоги) є договором факторингу. Цесія (уступка права вимоги) є одним з обов`язкових елементів відносин факторингу. Проте сама по собі назва оспорюваного у даній справі договору не змінює його правової природи.

З укладенням договору про відступлення права вимоги у кредитному договорі відбулася заміна кредитодавця - банку, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на іншу юридичну особу, - ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери", яке не відноситься до фінансових установ у розумінні Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", яка може надавати фінансові послуги, у тому числі і у формі факторингу.

За таких обставин та з огляду на те, що за змістом частини першої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а оспорюваний правочин суперечить наведеним вище приписам цивільного законодавства України щодо суб`єктного складу договору факторингу, то він підлягає визнанню недійсним відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 р. по справі №909/968/16.

2.Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 у справі № 904/1169/17, до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери», в якій просить задовільнити апеляційну скаргу - скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/1169/17 від 01.07.2019 в частині відмови в задоволені заяви ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» №б/н від 27.03.2019 року про заміну кредитора правонаступником та задовільнити заяву ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» №б/н від 27.03.2019 року про заміну кредитора правонаступником.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що в оскаржуваній ухвалі не міститься жодної обґрунтованої позиції суду першої інстанції щодо відмови в задоволені заяви №б/н від 27.03.2019 року про заміну кредитора правонаступником, містяться лише доводи суду щодо недійсності укладеного правочину, як підстави заміни кредитора правонаступником.

Скаржник вважає, що дії ОСОБА_2 не підпадають під положення ч.4. ст. 98 «Про відновлення неплатоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка чітко передбачає в імперативному порядку діяльність, за яку настає відповідальність арбітражного керуючого в рамках Закону України «Про запобігання корупції»

Скаржник зазначає, що за період виконання ОСОБА_2 повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майном) ТОВ «ЛАН» комітет кредиторів, включаючи позивача, не порушував питання щодо усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов`язків у зв`язку з виявленням наявності конфлікту інтересів, та Господарським судом Дніпропетровської області не виносилося жодної ухвали щодо відсторонення від виконання відповідних повноважень арбітражного керуючого.

Скаржник звертає увагу, що на момент виконання обов`язків арбітражного керуючого (розпорядника майном) ОСОБА_2 не здійснював представницькі обов`язки ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» в процесі процедури банкрутства ТОВ «ЛАН», враховуючи те, що ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» не була учасником справи про банкрутство, а тому питання про конфлікт приватного і службового інтересу відсутній, в контексті даної ситуації.

Скаржник зазначає, що відповідно до додатку №1 до договору №302- 13/1017 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 13.10.2017 року наявний реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами.

Відповідно до вищезазначеного додатку, боржниками до якого виникають грошові вимоги AT «Банк Національні Інвестиції», як первісного кредитора, є ТОВ «ЛАН» та ТОВ «Яр Поле».

Таким чином скаржник вважає, що наявність грошової вимоги до ТОВ «Яр Поле» як боржника (заставодавця), свідчить про відсутність реального конфлікту інтересів арбітражного керуючого ТОВ «ЛАН» ОСОБА_2 , при укладанні договору №302-13/1017 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 13.10.2017 року, так як право вимоги виникають пропорційно до кожного з боржників.

Обов`язки розпорядника майна ТОВ «ЛАН» арбітражний керуючий Гапоненко Роман Іванович виконував до 12.12.2018 року.

Враховуючи, що ТОВ «Міжнародна юридична компанія « Гапоненко Роман і партнери» не була учасником справи про банкрутство ТОВ «ЛАН» під час виконання ОСОБА_2 повноважень розпорядника майна, та звертаючи увагу на те, що питання щодо заміни кредитора вирішується Господарським судом Дніпропетровської області, а ОСОБА_2 не є арбітражним керуючим ТОВ «ЛАН», скаржник вважає, що в даному випадку конфлікт приватного і службового інтересів відсутній, а тому стверджувати про наявність будь-якої пов`язаності немає сенсу.

Скаржник зазначає, що Господарський суд вирішив клопотання ТОВ "Деміс Канц" про залишення без розгляду заяви (позовної заяви) кредитора ТОВ "Деміс Канц" № 02-12/748 від 22.05.19р. про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 302-13/1017 від 13.10.18р. з урахуванням уточнення задовольнити.

Заяву (позовну заяву) кредитора ТОВ "Деміс Канц" № 02-12/748 від 22.05.19р. про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 302-13/1017 від 13.10.18р. з урахуванням уточнення залишити без розгляду».

Таким чином скаржник вважає, що дана обставина свідчить про те, що договір про відступлення права вимоги № 302-13/1017 від 13.10.18 р. не оскаржений та діючий на даний момент, а тому правочин є правомірним так як його недійсність не визнано судом.

Скаржник звертає увагу, що ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» було направлено на адреси ТОВ «ЛАН» та ТОВ «Яр Поле» листи-повідомлення, щодо заміни кредитора.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові №44/497-6 від 22.02.2018 року зазначив: «Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва.

Отже, особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на права та обов`язки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом.

Враховуючи викладене, скаржник зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано та безпідставно було відмовлено в задоволені заяви про заміну кредитора правонаступником, оскільки не було встановлено недійсність договору №302-13/1017 про відступлення купівлі-продажу прав вимог, який є підставою для здійснення заміни кредитора правонаступником у справі №904/1169/17.

Скаржник зазначає, що поза межами справи про банкрутство ТОВ «ЛАН», ТОВ «Деміс Канц» не подавало позовну заяву про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 302-13/1017 від 13.10.17р.

Скаржник вважає, що судом було надано хибну оцінку правової природи договору про відступлення права вимоги № 302-13/1017 від 13.10.17р, що слідує безпосередньо з тексту постановленої ухвали, в якій суд наводить мотиви, які суперечать його ж висновкам.

Скаржник зазначає, що в рамках справи про банкрутство, судом було здійснено процесуальне правопорушення, яке полягало в виходу за межі повноважень і фактично було ніби то визнано договір про відступлення права вимоги № 302-13/1017 від 13.10.17р. недійсним.

Скаржник зазначає, що фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ.

При цьому скаржник погоджується, що судом першої інстанції було вірно застосовано норми права, але вони, на думку скаржника, могли бути мотивом визнання недійсним договору №302-13/1017 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 13.10.2017 лише при умові, що сторони заключили договір Факторингу.

Так скаржник наголошує, що ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» не є фінансовою установою, яка має право здійснювати факторингові фінансові операції, а тому не є фактором, як стороною договору.

Невідповідність суб`єктного складу договору про відступлення (купівлю- продаж) права вимоги від 13.10.2017 свідчить про те що він не може визнаватися як договір факторингу.

У постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 910/2489/17 вказано на ще один критерій розмежування договору факторингу та купівлі-продажу права грошової вимоги, а саме - строк дії таких договорів. Договір купівлі-продажу права грошової вимоги припиняє свою дію після того, як первісний кредитор передав новому кредитору право вимоги до боржника, а новий кредитор оплатив її вартість. Договір факторингу діє і після того як фактор оплатив клієнту вартість грошової вимоги, а клієнт передав фактору право грошової вимоги до третіх осіб, до моменту коли боржник (або клієнт, в разі якщо це передбачено договором факторингу) виплатить факторові кошти за первісним договором.

Скаржник зазначає, що загальні вимоги, які ставляться до договорів факторингу (назва, реквізити, сторони, права та обов`язки), окрім як необхідність зазначення у ньому розміру фінансового активу, зазначеного у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків, а також підтвердження, клієнту повідомлено наступну інформацію: фінансову послугу, що пропонується надати клієнту, із зазначенням вартості цієї послуги для клієнта, якщо інше не передбачено законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг: умови надання додаткових фінансових послуг та їх вартість; порядок сплати податків і зборів за рахунок Фізичної особи в результаті отримання Фінансової послуги: правові наслідки та порядок здійснення розрахунків з Фізичною особою внаслідок дострокового припинення надання Фінансової послуги: механізм захисту Фінансовою установою прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги: реквізити органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, адреса, номер телефону тощо), а також реквізити органів з питань захисту прав споживачів: розмір винагороди фінансової установи у разі, коли вона пропонує фінансові послуги, шо надаються іншими фінансовими установами.

Скаржник зазначає, що Верховний Суд вказав, що правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, є не договором Факторингу, а правочином з відступлення права вимоги. Порушення вимог до форми, змісту, суб`єктного складу договору факторингу відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зумовлює його недійсність.

Враховуючи, шо в договорі №302-13/1017 про відступлення купівлю- продаж права вимоги від 13.10.2017 відсутні основні ознаки Факторингу, в тому числі і інший суб`єктивний склад, можливо дійти до висновку, що даний договір є договором про відступлення (купівлю-продаж прав вимоги, як він і кваліфікувався сторонами при укладенні).

Скаржник наполягає, що сторонами було вирішено укласти саме договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, що передбачується самим договором, тому суб`єктивне і непрофесійне ставлення суду першої інстанції при кваліфікації договору, як договору факторингу суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене скаржник вважає, що судом першої інстанції було здійснено маніпуляцію нормами права на власний розсуд, в розбіжності з конкретною ситуацією, що свідчить про можливу упередженість при розгляді питання щодо задоволення заяви про ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» №б/н від 27.03.2019 року про заміну кредитора правонаступником.

3.Узагальнені доводи інших учасників справи.

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 року у справі № 904/1169/17 без змін.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.08.2019 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б, Верхогляд Т.А. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 у справі № 904/1169/17 та призначено розгляд справи на 23.09.2019.

23.09.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні присутні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства. Інші учасники справи не скористалися своїм правом бути присутніми у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 у справі № 904/1169/17 слід скасувати.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

13.10.2017 р. між ПАТ "Банк "Національні інвестиції" та ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" було укладено договір №302-13/1017 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. Відповідно до умов вказаного договору Банк відступив шляхом продажу Новому кредитору права вимоги по кредитному договору №302-13 від 23.09.2013 р., який було укладено між ПАТ "Банк "Національні інвестиції" та ТОВ "ЛАН". Вказані грошові вимоги були визнані ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2017 р. по справі №904/1169/17 в сумі 1 781 090,33 грн.

Відповідно до умов Договору ПАТ "Банк "Національні Інвестиції" відступає, а ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" приймає на себе право вимоги банку до позичальників та заставодавців належне банку в повному обсязі право вимагати від боржника ТОВ "ЛАН" погашення заборгованості в загальному розмірі 1 781 090,33 грн.

За умовами договору № 302-13/1017 від 13 жовтня 2017 року про відступлення права вимоги ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" зобов`язалося сплатити ПАТ "Банк "Національні Інвестиції" грошові кошти у сумі 263 061,01 грн.

Відповідно до умов цього договору ПАТ "Банк "Національні Інвестиції" передало ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" право грошової вимоги до боржника ТОВ "ЛАН" за кредитним договором №302/13 від 23.09.2013 р. в сумі 1 781 090,33 грн.

6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що на момент подання заяви про заміну кредитора (т.9 а.с.217), поданої 3 квітня 2019 року ОСОБА_2 вже не був арбітражним керуючим у справі, бо обов`язки розпорядника майна він виконував до 12.12.2018 року.

Що стосується посилання у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали на наявність конфлікту інтересів при укладенні договору та інші чинники, які стосуються його дійсності, колегія суддів зазначає, що позовна заява у цій справі стосовно визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 13.10.2017 року була залишена без розгляду, отже, обставини її недійсності не розглядалися.

Відтак проголошена в Україні презумпція дійсності правочину (правомірності), закріплена у ст. 204 ЦК України, діє, оскільки його правомірність не спростовано ні судом, ні у законі не передбачено наведених у позові підстав його недійсності.

Таким чином, правочин від 13.10.2017 року, дійсністю якого обґрунтована подана заява про заміну кредитора правонаступником, є дійсним і не оспореним.

А тому його юридична оцінка судом як такого, що суперечить вимогам закону у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки дійсність угоди потребує окремого спростування і позов про це був залишений без розгляду.

А тому у суду першої інстанції були відсутні правові підстави ставлення під сумнів дійсну угоду, тобто мотивування оскаржуваної ухвали фактично зведено тільки до висновку про незаконність угоди від 13.10.2017 року.

Стосовно ж власне безпосереднього вирішення справи за результатами судового розгляду, то розглянувши у судовому засіданні подану заяву про заміну кредитора правонаступником, суд у мотивувальній частині навів відповідні мотиви своєї правової позиції, але в резолютивній частині відповідного рішення не прийняв, висновок про результат розгляду справи не зробив, чим порушив п.5 ч.1 ст. 238 ГПК України.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником.

Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у задоволенні заяви про заміну кредитора правонаступником.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, з підстав, зазначених у п. 6 цієї постанови.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.

Право скаржника порушено.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 у справі № 904/1169/17 винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

10. Судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що до апеляційної скарги додано попередній розрахунок судових витрат.

Також, від скаржника надійшла заява про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи, що заява про винесення рішення щодо розподілу судових витрат надійшла до суду після розгляду справи, що підтверджується відміткою канцелярії суду, та за відсутності заяви, до закінчення судових дебатів про те, що докази розміру судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, колегія суддів вважає, що заява про винесення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 у справі № 904/1169/17 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 у справі № 904/1169/17 в частині відмови в задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» б/н від 27.03.2019 року про заміну кредитора правонаступником - скасувати.

Здійснити заміну кредитора Публічне акціонерне товариство «Національні інвестиції» (, місцезнаходження: 06101, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 54) на нового кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» (; місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 27, оф. 17).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст складено 30.09.2019 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Судді Ю.Б. Парусніков

Т.А. Верхогляд