РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2019 року м. Чернігів справа № 927/727/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву
за позовом Заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області (15600, м. Мена Чернігівської області, вул. Чернігівський шлях, 9) в інтересах держави в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області
15200, м. Сновськ Чернігівської області, вул. Банкова, 5
До Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА»
15200, м. Сновськ Чернігівської області, вул. Котляревського, 9 а
про стягнення 13 130 грн. 99 коп.

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА» про стягнення 13 130,99 грн. заборгованості по орендній платі згідно договору оренди земельної ділянки від 17.03.2017р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.08.2019р.:

позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі;

відмовлено в задоволенні клопотання заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін;

постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами;

встановлений процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом пятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

встановлені процесуальні строки: для подання прокурором та позивачем відповіді на відзив протягом пяти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачем заперечення протягом пяти днів з дня отримання відповіді на відзив.

У встановлений господарським судом процесуальний строк відповідачем відзив на позовну заяву поданий не був.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вказана вище ухвала суду від 28.08.2019р., що направлялась відповідачеві на адресу, зазначену в позовній заяві і яка відповідає адресі, наявній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була повернута до суду у звязку з відсутністю адресата за даною адресою.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, вважається, що відповідач належним чином був повідомлений про розгляд Господарським судом Чернігівської області позовної заяви заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА» зареєстроване в якості субєкта господарювання 01.04.2014р., про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 1 061 102 0000 000416.

Як вбачається з матеріалів справи (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформована 17.05.2019р.), відповідач є власником обєкту нерухомості будівлі гаражу (літ А-1) загальною площею 115,7 м2, розташованого в м. Сновськ (Щорс) Чернігівської області по вул. Боженка, 9 а, придбаного на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Сновського районного нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрованим за № 409.

Вказаний вище обєкт нерухомості розташований на земельній ділянці площею 0,05 га; кадастровий номер :02:013:0119.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново господарськими визнаються цивільно правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 3 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 13, 14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 80 Земельного кодексу України, субєктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом ст. 122, 124 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Аналогічна норма закріплена і у ст. 16 Закону України «Про оренду землі».

Стаття 206 Земельного кодексу України визначає, що використання землі в Україні є платним. Обєктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У відповідності до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з абз. 1 п. 1 ст. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

17 березня 2017 року між Сновською міською радою Сновського району Чернігівської області (Орендодавець) в особі міського голови ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА» (Орендар) в особі генерального директора ОСОБА_3 був укладений договір оренди земельної ділянки (надалі Договір).

За умовами Договору (1, 2 5, 8 11, 15 16, 25 та 38), Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій з кадастровим номером :02:013:0119, яка розташована в м. Сновськ по вул. Котляревського, 9 а.

В оренду передана земельна ділянка загальною площею 0,0500 га, у т.ч. 0,0500 га землі під будівлями та спорудами транспорту.

На земельній ділянці розміщені обєкти нерухомого майна будівля гаражу загальною площею 115,7 м2.

Земельна ділянка передається в оренду разом з будівлею гаражу.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення Договору становить 116 720,00 грн.

Договір укладено на 49 років. Після закінчення строку дії Договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вносить Орендарем у грошовій формі в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі, що становить 5 836,00 грн. на рік.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнту індексації за 2016 рік, К = 1,06.

Орендна плата вноситься у строки згідно чинного законодавства на рахунок, вказаний Орендодавцем. Орендна плата справляється також і у випадках, якщо Орендар з поважних причин тимчасово не використовує земельну ділянку за умовами Договору.

Земельна ділянка передається в оренду для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій.

Цільове призначення земельної ділянки: 12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій.

Орендодавець має право вимагати від Орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати.

Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та державної реєстрації права оренди відповідно до закону. Якщо Сторони домовились про нотаріальне посвідчення Договору, Договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Договір укладений у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у Орендодавця, другий у Орендаря.

Додатки до Договору:

додаток 1 кадастровий план земельної ділянки;

додаток 2 розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони погодили відповідні додатки до Договору.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов Договору, позивач передав відповідачеві в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0500 га, розташовану в м. Сновськ Сновського району Чернігівської області по вул. Котляревського, 9 а.

Відповідач, в свою чергу, зобовязання щодо своєчасного внесення орендної плати не виконав, у звязку з чим станом на 01.05.2019р. має заборгованість в сумі 13 130,99 грн. (термін виникнення боргу 30.04.2017р.).

При цьому, за інформацією Менського відділення Головного управління ДФС у Чернігівській області (листи від 15.05.2019р. № 2893/9/25-01-50-07-16 та від 21.05.2019р. № 3050/9/25-01-50-07-16) відповідна заборгованість виникла у звязку з несплатою відповідачем самостійно задекларованого податкового зобовязання (податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 2019р.р.).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово повідомляв (листи від 25.04.2019р. № 09-04/877 та від 28.05.2019р. № 09-07/1097) відповідача про існування відповідної заборгованості та необхідність її погашення з одночасним попередженням про можливість звернення до Прокуратури з клопотанням про відшкодування збитків.

На день звернення Заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області з даним позовом до господарського суду заборгованість по орендній платі погашена не була.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 13, 14 Конституції України, ст. 173 175, 193 Господарського кодексу України, ст. 3, 80, 122, 124, 206 Земельного кодексу України, ст. 11, 202, 205, 526, 530, 626, 629 Цивільного кодексу України, ст. 129, 165, 233, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА» (м. Сновськ Чернігівської області, вул. Котляревського, 9 а, код 39157873) на користь Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області (15200, м. Сновськ Чернігівської області, вул. Банкова, 5, код 04061932) 13 130 грн. 99 коп. заборгованості.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА» (м. Сновськ Чернігівської області, вул. Котляревського, 9 а, код 39157873) на користь Прокуратури Чернігівської області (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9, код 02910114) 1 921 грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано 04.10.2019р.

Суддя А.С.Сидоренко