УХВАЛА

25 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/4769/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Данком",

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд"

розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд"

про виправлення описки у вступній частині ухвали Верховного Суду від 15.04.2019

у справі № 904/4769/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд"

про стягнення заборгованості на суму 3 136 722, 20 грн. за договором субпідряду №СП-190 від 01.08.2016

ВСТАНОВИВ:

Господарським Дніпропетровскої області здійснювалося провадження у справі №904/4769/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" про стягнення заборгованості на суму 3 136 722, 20 грн. за договором субпідряду №СП-190 від 01.08.2016.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровскої області від 04.03.2019 у справі №904/4769/18 позов задоволено частково, стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком" 1 871 840, 26 грн. основного боргу, 568 250, 86 грн. інфляційних втрат, 137 823, 18 грн. - 3% річних, 38 668, 71 грн. витрат зі сплати судового збору, в решті позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 15.04.2019 у справі №904/4769/18 у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 з огляду на її подання відповідачем на рішення місцевого суду, яке не було переглянуто в апеляційному порядку, тому не може бути предметом самостійного перегляду в суді касаційної інстанції.

12.09.2019 поштовим відправленням до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" подано заяву про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 15.04.2019 у справі №904/4769/18, а саме в її вступній частині щодо правильного зазначення номера договору підряду, стягнення заборгованості за яким з відповідача на користь позивача було предметом розгляду у даній справі.

Автоматизованою системою документообігу суду зазначену заяву у справі №904/4769/18 передано на розгляд колегії суддів Верховного Суду: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 17.09.2019.

Положеннями частин 1, 2 статті 243 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Верховний Суд зазначає, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто виникли у виготовленні тексту рішення).

В обґрунтування заявлених вимог відповідач зазначив, що прийняте за результатами розгляду позовних вимог у справі №904/4769/18 рішення місцевого господарського суду від 04.03.2019 про часткове задоволення позову оскаржувалося відповідачем в касаційному порядку, однак, ухвалою Верховного Суду від 15.04.2019 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача відмовлено; відповідач доводить наявність в тексті вступної частини ухвали Верховного суду від 15.04.2019 Суду описки щодо зазначення номера договору підряду, стягнення заборгованості за яким було предметом спору у справі №904/4769/18. Відповідач зауважив, що в матеріалах даної справи наявні копії кількох договорів субпідряду, що укладалися між сторонами спору та можуть відрізнятися між собою; до матеріалів справи №904/4769/18 долучено Договір №СП-180 від 01.08.2016 і стягнення заборгованості саме за цим договором було предметом спору у справі №904/4769/18, тоді як Верховний Суд у вступній частині ухвали від 15.04.2019 у справі №904/4769/18 зазначив предметом спору "стягнення заборгованості на суму 3 136 722, 20 грн. за договором субпідряду №СП-190 від 01.08.2016". Відповідач вважає, що допущена Верховним Судом в ухвалі від 15.04.2019 у справі №904/4769/18 описка підлягає виправленню в порядку статті 243 ГПК України.

Приписами частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено диспозитивність, що в силу частини 1 статті 14 цього Кодексу передбачає обов`язок суду здійснювати розгляд справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ГПК України випадках.

Частиною 1 статті 12 ГПК України як форму здійснення господарського судочинства визначено розгляд справ в порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Положеннями частин 1, 2 статті 161 ГПК України передбачено, що при розгляді справ судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, до яких віднесено позовну заяву.

За змістом статті 162 ГПК України, якою визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, вбачається, що позивач у позовній заяві викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Предметом спору є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яку позивач обґрунтовує фактичними обставинами справи та правовими нормами, що регулюють правовідносини, що склалися між сторонами спору.

Відповідно до частини 1 статті 171 ГПК України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Частинами 1, 2 статті 176 ГПК України передбачено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі шляхом постановлення ухвали, в якій зазначаються, зокрема, предмет та підстави позову (пункт 3 частини 2 статті 176 ГПК України), зміна одного з яких (або предмета, або підстави позову) є виключним правом позивача і може бути ним реалізоване до закінчення підготовчого засідання шляхом подання письмової заяви до суду першої інстанції (частина 3 статті 46 цього Кодексу).

За даними Державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, вбачається, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2018 у справі №904/4769/18 прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" про стягнення заборгованості на суму 3 136 722, 20 грн. за договором субпідряду №СП-190 від 01.08.2016 та відкрито провадження у справі №904/4769/18.

Спір у справі №904/4769/18 розглядався Господарським судом Дніпропетровської області по суті позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором субпідряду, укладеного 01.08.2016 за №СП-190, та 04.03.2019 місцевим судом прийнято рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат за договором субпідряду №СП-190 від 01.08.2016.

Отже, місцевий суд, керуючись приписами статей 2, 14 ГПК України щодо диспозитивності у господарському судочинсті, розглянув спір у справі №904/4769/18, виходячи з визначеного позивачем у позовній заяві предмета позову як стянення заборгованості на суму 3 136 722, 20 грн. за договором субпідряду №СП-190 від 01.08.2016.

Відтак, Верховний Суд при прийнятті ухвали від 15.04.2019 у справі №904/4769/18 про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача на рішення місцевого суду від 04.03.2019 виходив з того, що предметом позову є вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості за договором субпідряду №СП-190 від 01.08.2016, саме так як її було визначено в позовній заяві та зазначено місцевим судом в ухвалі про відкриття провадження від 12.11.2018 та рішенні від 04.03.2019, прийнятому по суті спору у справі №904/4769/18.

З огляду на таке, Суд дійшов висновку, що вимоги відповідача за змістом заяви про виправлення описки у вступній частині ухвали Верховного Суду від 15.04.2019 у справі №904/4769/18 щодо зазначення правильного номера договору підряду за своєю правовою природою не є вимогами про виправлення технічних помилок (описок) в рішенні суду, які підлягали б виправленню в порядку статті 243 ГПК України, а спрямовані на зміну Верховним Судом шляхом внесення виправлень у прийняту ним ухвалу предмета позову, що не допускається з ініціативи суду в силу приписів статей 2, 14, 46, 176 ГПК України).

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 14, 46, 234, 235, 243 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" від 11.09.2019 про виправлення описки у вступній частині ухвали Верховного Суду від 15.04.2019 у справі №904/4769/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк