номер провадження справи 9/88/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2019 Справа № 908/1972/19

м.Запоріжжя

За позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49027, м.Дніпро, а/с 1800)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ОСНОВА", (69000, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 107)

про стягнення суми 149828 грн. 62 коп.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ОСНОВА", про стягнення суми 149828,62 грн., в тому числі: 37562,29 грн. - заборгованості за кредитом, 100234,24грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 12032,09 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом.

Позивачем разом із позовною заявою подано клопотання про здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 05.08.2019 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1972/19 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 09.08.2019 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1972/19, присвоєний номер провадження 9/88/19, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

02.10.2019 за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 23.11.2012 ТОВ «ТД «Основа» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно з якою відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» (далі - Умови), Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua., які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 23.11.2012 та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_1 , в електронному вигляді через встановлені засоби зв`язку банку і Клієнта (в системі клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інш.), що визначено і врегульовано Умовами. Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 71957,90 грн. В розділі 3.18.4 Умов затверджено порядок розрахунків за кредитом з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта, а також сплати процентів. Пунктом 3.18.4.4. Умов визначено розмір винагороди за використання ліміту, яку позичальник сплачує банку 1-го числа кожного місяця. У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором станом на 01.07.2019 відповідач має заборгованість, яка становить 316795,75 грн., яка складається з: суми 37562,29 грн. заборгованості за кредитом, 100234,24 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, суми 12032,09 грн. - заборгованості по комісії, суми 166967,13 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Користуючись встановленим ст. 14 ГПК України правом позивача самостійно розпоряджатися правами щодо предмету спору на власний розсуд, АТ КБ «Приватбанк» просить задовольнити позовні вимоги про стягнення суми 149828,62 грн., з яких: 37562,29 грн. - заборгованість за кредитом, 100234,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, суми 12032,09 грн. - заборгованість по комісії. На підставі викладеного, керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України позивач просить позов задовольнити.

Відповідач відзив на позов суду не надав, заявлені позовні вимоги не спростував.

Про розгляд справи відповідача повідомлено належним чином. Ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена за адресою місцезнаходження відповідача, вказаною в позовній заяві та у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 69000, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний ( Леніна ), буд. 107.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою-підприємцем) фізичної особи-підприємця.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі №904/9904/17).

Судом встановлено, що 30.11.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено інформацію щодо відсутності юридичної особи за вказаною вище адресою. У зв`язку із цим, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, на веб-порталі судової влади України було розміщено відповідне оголошення.

Отже, судом вжито всі необхідні заходи для повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

23.11.2012 Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Основа» (Клієнт банку, відповідач у справі) в особі директора, що діяв на підставі статуту, була підписана Заява про відкриття поточного рахунку та картку зі зразками підписів та відбитками печатки, відповідно до змісту якої відповідач просив відкрити поточний та картковий рахунок у гривні. Вид поточного рахунку: Корпоративна картка, тарифний план: Бізнес-простір. Найменування банку: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є позивач у справі - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (п. 1.7 Статуту).

В заяві передбачено, що у разі відсутності або недостатності коштів на рахунку Клієнта (у разі перевищення суми платежу над залишком власних коштів) банк може встановити на рахунок кредитний ліміт.

Банк за наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту за рахунок кредитних коштів у межах кредитного ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнту на свій вибір в письмовій форми або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з цією анкетою (заявою) складають договір банківських послуг.

Відповідно до змісту Заяви, підписавши її Клієнт погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та правилами обслуговування за розрахунковими картками, що розміщені на сайті банку http://privatbank.ua, http://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитка печатки складають договір банківського обслуговування.

Своїм підписом відповідач приєднався та зобов`язався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах Приватбанку - договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів чи додаткових угод до договору, так і шляхом обміну інформацією щодо питань банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку (http://privatbank.ua, http://client-bank.privatbank.ua або інший Інтернет SMS-ресурс, зазначений банком).

Підписавши цю заяву, в порядку чинного законодавства, Клієнт засвідчив згоду на ведення ПАТ КБ «Приватбанк» документообігу, в тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, отриманого у порядку, який передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг. Також згідно із заявою під час укладення договорів, а також додаткових угод до них, банк і Клієнт допускають використання факсимільного відтворення печатки банку і підпису особи, уповноваженої підписувати договори й угоди до них від імені банку, здійсненого за допомогою засобів копіювання.

Відповідно до приписів ст.ст. 11, 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 ГК України) .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 ГК України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 4, 7 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 180 ГК України, ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Із досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, слідує, що між позивачем та відповідачем на підставі ст. ст. 11, 509, 638, 634, 1054, 1066, 1069 ЦК України та ст.ст.180, 181 ГК України виникли зобов`язання, фактично сторонами у письмовій формі укладено договір банківського обслуговування шляхом підписання заяви про відкриття поточного рахунку зі зразками підписів і відбитками печатки та приєднання відповідача до Умов і Правил надання банківських послуг, які оприлюднені через офіційний сайт банку і є публічною офертою, до якої приєднується клієнт, підписуючи заяву про відкриття рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1069 цього Кодексу якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 параграфу 2 глави 71 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до частини 1 ст.1048 параграфа 1 глави 71 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст.629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Божник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У розділі 3.18 Умов та правил надання банківських послуг, витяг з яких додано до позовної заяви АТ КБ «Приватбанк», визначено умови обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів.

У пункті 3.18.1.1 зазначених Умов встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - ліміт). Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно з п. 3.18.1.3 Умов кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди. Ліміт овердрафту встановлюється Банком на кожний операційний день.

Відповідно до пунктів 3.18.1.5, 3.18.1.6 Умов кредитний ліміт представляє собою суму грошових коштів у межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та нішах показників. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Пунктом 3.18.2.1.1, 3.18.2.1.2 розділу 3.18.2 Умов визначено, що Банк обслуговує кредитний ліміт на поточному рахунку Клієнта в порядку, передбаченому цим розділом Умов та правил надання банківських послуг. При наявності вільних грошових ресурсів та відсутності розрахункових документів на примусове списання (стягнення) коштів із поточного рахунку клієнта, банк здійснює платежі клієнта понад залишок коштів на його поточному рахунку на підставі його розрахункових документів у межах ліміту, встановленого згідно з п. 3.18.1.6 цього розділу "Умов" і термінів, обумовлених п.п.3.18.1.10, 3.18.1.11, а також при виконанні клієнтом зобов`язань за п. 3.18.2.2.14.

Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - далі "Угода"). При належному виконанні Клієнтом зобов`язань, передбачених Умовами, за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування Ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк. Термін також може змінений банком згідно з п. 3.18.2.3.4 цього розділу Умов. Згідно з ст.ст. 212, 651 ЦК України при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань за кредитом, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого зобов`язань має право встановити інший термін повернення кредиту. (п. 3.18.1.8).

Періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування кредитним лімітом на поточному рахунку - не більше 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення кого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо (п. 3.18.1.11).

В розділі 3.18.4. Умов встановлено порядок розрахунків.

Так, згідно з п.п. 3.18.4.1 - 3.18.4.1.4 Умов цього розділу передбачено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків:

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду; в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов`язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Згідно з п. 3.18.4.9 Умов розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

В пункті 3.18.1.12 розділу 3.18 Умов встановлено, що для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка. Відсоткова ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту. Процентна ставка може бути змінена Банком у порядку, передбаченому цим розділом Умов та правил надання банківських послуг.

В пунктах 3.18.4.4, 3.18.4.5 Умов визначено, що Клієнт сплачує Банку винагороду за користування кредитом відповідно до п.п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. При зміні ліміту протягом одного місяця більше одного разу: у випадку, якщо знову вставлений ліміт за величиною перевищує ліміт, встановлений раніше на поточний місяць згідно з п.п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, то Банк може зажадати сплати винагороди від різниці між знову встановленим лімітом і раніше діяв ліміт. Термін сплати винагороди: не пізніше трьох днів з дати встановлення нового ліміту.

Із змісту п. 3.18.2.3.4. Умов слідує, що Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, АТ КБ «Приватбанк» у серпні 2019 звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом за яким порушено провадження у даній справі. Просить суд стягнути з ТОВ «ТД Основа» суму 37562,29 грн. заборгованості за кредитом, суму 100234,24грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом та суму 12032,09 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» за вих. № 08.7.0.0.0/39 від 09.07.2019 ТОВ «ТД Основа» на рахунку № НОМЕР_1 встановлювався кредитний ліміт: 10.12.2012 - 1000 грн., 26.12.2012 - 3000 грн., 25.01.2013 - 8500, 04.02.2013 - 10600 грн., 14.03.2013 - 28000 грн., 19.03.2013 - 28500 грн., 16.04.2013 - 50000 грн., 01.03.2014 - 50000 грн., 02.03.2014 - 71957,90 грн.

Позивачем надано до матеріалів справи виписки по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «ТД Основа» згідно з вищевказаною Заявою, за період з 09.01.2014 по 04.05.2014 та з 05.05.2014 по 09.07.2019, які свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів у межах встановленого ліміту, шляхом проведення платежів з використанням корпоративної карти, часткове погашення кредиту по договору банківського обслуговування.

Згідно з наданими позивачем випискою по особовому рахунку відповідача та розрахунком заборгованості за договором б/н від 23.11.2012, 05.05.2014 неповернуту суму кредиту було винесено на прострочене сальдо. Станом на 09.07.2019 заборгованість за кредитом складає 37562,29 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 100234,24 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 12032,09 грн.

Відповідно до ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не направив, викладені у позовній заяві обставини та розрахунок позивача не спростував, доказів належного виконання договірних зобов`язань по сплаті в повному обсязі отриманого кредиту, процентів та комісійної винагороди не надав.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 37562,29 грн. заборгованості за кредитом, суми 100234,24 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та суми 12032,09 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом на підставі наданих ним доказів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ОСНОВА", (69000, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 107) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, ) суму 37562 (тридцять сім тисяч п`ятсот шістдесят дві) грн. 29 коп. заборгованості за кредитом, суму 100234 (сто тисяч двісті тридцять чотири) грн. 24 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, суму 12032 (дванадцять тисяч тридцять дві) грн. 09 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом, суму 2247 (дві тисячі двісті сорок сім) грн. 43 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 02.10.2019.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва