ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2019 року м.Дніпро Справа № 912/1175/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання: Грачов А.С.

представники сторін:

від позивача: Надєєва О. О., довіреність №б/н від 02.05.2019 р., адвокат;

від відповідача: представник не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.06.2019, ухвалене суддею Кабаковою В.Г., повний текст якого підписаний 18.06.2019, у справі №912/1175/19

за позовом Фермерського господарства Маркевича Петра Миколайовича, Кіровоградська область, Добровеличківський район, с. Вороб`ївка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології", м. Кропивницький

про стягнення 1 323 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області звернулось Фермерське господарство Маркевича Петра Миколайовича з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" про стягнення 1 323 000,00 грн заборгованості, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем договору купівлі-продажу №ТТГр0500307 від 17.10.2018 в частині поставки товару.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 18.06.2019 у справі №912/1175/19 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" на користь Фермерського господарства Маркевича Петра Миколайовича 1 323 000,00 грн, а також 19845,00 грн судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування обставин справи, неналежне надання судом оцінки доказами, наявним у справі, просив рішення суду від 18.06.2019 скасувати, переглянувши розмір задоволених вимог, ухвалити нове рішення у справі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що додаткове нарахування позивачем трьох відсотків річних є неправомірним, з огляду на домовленість між сторонами про сплату процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 25% річних, визначену договором; посилається при цьому на п.6.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов"язань", за яким слід розрізняти проценти річних, про які йдеться у ст.625 ЦК України, від процентів за користування чужими грошовими коштами, передбачених ст.536 ЦК України.

Також скаржник вважає безпідставним одночасне стягнення з нього штрафу та пені, що, на його думку, суперечить ст.61 Конституції України.

У відзиві на апеляційну скаргу Позивач проти її задоволення заперечує, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, з огляду на наступне.

Пунктом 5 частини 2 статті 258 ГПК України передбачено що в апеляційній скарзі має бути зазначено у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18 червня 2019 року у справі №912/1175/19 та переглянути розмір задоволених вимог; в обґрунтування вимог апеляційної скарги про зменшення розміру стягнутої судом першої інстанції суми Відповідач посилається на правові позиції Вищого господарського суду України про неможливість одночасного стягнення штрафу та пені; Відповідач вважає, що одночасне застосування штрафу та пені суперечить вимогам ст.61 Конституції України, а тому просить про скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про зменшення задоволених позовних вимог. При цьому в апеляційній скарзі Відповідачем не спростовуються та не заперечуються фактичні обставини та висновки, що були підставою для прийняття рішення судом першої інстанції. Відповідач не заперечує обґрунтованості та підставності стягнення з нього на користь Позивача суми основного боргу. В даній частині рішення суду першої інстанції Відповідачем не оскаржується. Відповідач з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення основного боргу погоджується.

Поряд з вищевикладеним Позивач зазначає, що предметом позову в даній справі є стягнення лише основного боргу, жодних відсотків, штрафів пені й інших сум Позивач не нараховував і про їх стягнення господарський суд не просив. Таким чином, фактично, Відповідачем сума задоволених позовних вимог не оскаржується, а доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для зміни рішення суду першої інстанції, оскільки не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.07.2019 (суддя доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.06.2019 залишено без руху у зв`язку з пропуском скаржником строку на апеляційне оскарження рішення суду та відсутністю клопотання про відновлення такого строку, оскільки клопотання про відновлення строку, подане скаржником за іншою справою, а також у зв`язку з неподанням доказів оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (29767,50 грн), неподанням доказів надіслання скарги позивачу саме листом з описом вкладення. Також зазначено про відтворення підпису директора товариства технічними засобами та вказано про необхідність надання пояснень з цього приводу. Апелянту наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

05.08.2019 від скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої додані платіжні доручення № 1698 від 31.07.2019 про сплату 20 000 грн., №1703 від 01.08.2019 про оплату 9767,50 грн, що загалом становить суму 29 767,50 грн, подано опис вкладення у цінний лист про направлення скарги позивачу; подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду у цій справі. Щодо відтворення підпису директора технічними засобами зазначено, що ці дії стались внаслідок технічної помилки персоналу компанії, втім, директор товариства підтвердив наявність внутрішньої волі на оскарження рішення суду.

06.08.2019 розпорядженням керівника апарату суду, відповідно до пунктів 2.3.50, 2.6.2 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №912/1175/19 з метою дотримання процесуального строку на вчинення відповідної дії, а саме відкриття провадження у справі, у зв`язку з відпусткою судді доповідача Іванова О.Г.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2019, справу №912/1175/19 передано колегії суддів у складі: Березкіна О.В. (головуючий, доповідач), Широбокова Л.П., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2019 (колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Березкіна О.В. (головуючий, доповідач), Широбокова Л.П., Кощеєв І.М.)) скаржнику відновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.06.2019; розгляд апеляційної скарги призначений на 24.09.2019 на 15:00 годину; сторонам наданий строк для подання відзиву, заяв, клопотань; зупинено дію оскаржуваного рішення на час розгляду апеляційної скарги.

У зв`язку із виходом на роботу судді-доповідача Іванова О.Г. після відпустки, розпорядженням керівника апарату суду від 02.09.2019 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.09.2019 для розгляду справи №912/1175/19 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач), суддів: Кощеєв І.М., Широбокова Л.П. та ухвалою суду від 17.09.2019 справу прийнято до свого провадження вказаною колегією суддів.

В судовому засіданні 24.09.2019 року Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується ксерокопією реєстру поштових відправлень та витягом із пошукової системи сайту АТ "Укрпошта" про відстеження поштового відправлення №161, в якому ТОВ "Техніка і технології" направлено ухвалу суду апеляційної інстанції про відкриття провадження та яке отримано останнім особисто 19.08.2019, правом участі в судовому засіданні не скористався; будь-яких клопотань з цього приводу не заявляв, таким чином, підстави, відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України для відкладення розгляду справи були відсутні.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

17.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" (далі - Продавець) та Фермерським господарством ОСОБА_1 (далі - Покупець) укладено договір купівлі-продажу №ТТГр0500307 (далі - Договір, а.с. 17-18), відповідно до п. 1.1. якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець у порядку й на умовах, передбачених даним договором, зобов`язується прийняти й оплатити товар.

Відповідно до пункту 1.2. Договору кількість, комплектність товару визначаються сторонами у специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного договору (Додаток №1).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що загальна сума Договору є сукупність узгоджених сторонами партій товару, чи наданих послуг Покупцю щодо товару в грошовому еквіваленті, зазначених в специфікаціях та/або інших додатках до даного Договору, що є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно пункту 2.2. Договору сторони погодили, що Покупець зобов`язується здійснити оплату вартості товару, зазначену в специфікаціях та/або інших додатках до даного Договору в 3 - денний строк з моменту укладання даного Договору (з правом додаткової оплати) чи в інші строки вказані в специфікаціях та/або інших додатках до даного Договору.

Покупець здійснює будь-яку оплату на підставі рахунку Продавця, оскільки ціна (вартість) товару є динамічною і може змінюватися Продавцем залежно від відповідних змін на відповідному ринку товарів, зміни індексу інфляції, зміни курсу грошової одиниці України - гривні - стосовно курсів іноземних валют, збільшення розміру податків, зборів, інших обов`язкових платежів, тощо (п. 2.3. Договору).

Оплата вважається здійсненою з моменту зарахування коштів на рахунок Покупця (п. 2.4. Договору).

Згідно пункту 2.6. Договору, у випадку виникнення необхідності повернення передоплати здійсненої Покупцем, повернення суми передоплати Покупцю проводиться в тридцятиденний строк з моменту реалізації замовленого товару.

Відповідно до п. 3.1. Договору, Товар відпускається Покупцеві по видатковій накладній та/або Акту приймання-передачі зі складу Продавця або іншого місця. Адреса складу або іншого місця відвантаження зазначається в специфікаціях та/або інших додатках до доданого Договору.

Приймання товару по кількості, комплектності та якості проводиться під час передачі товару, про що складається двосторонній акт приймання-передачі (Додаток № 2) (п. 3.2. Договору).

Відповідно до п. 3.5. Договору, строк поставки Товару зазначається в специфікаціях та/або в інших додатках до даного договору. Якщо строк поставки не вказаний в жодному додатку до даного договору то товар поставляється Покупцю в розумні строки. Про готовність передати товар Продавець повідомляє Покупцеві в будь-якій зручній для Продавця спосіб: усно або письмово, шляхом повідомлення по телефону, факсу, електронній пошті.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами й діє до 31.12.2018, а можливо, і пізнішої дати, достатньої для реального та належного виконання договору сторонами.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

17.10.2018 між сторонами підписано Специфікацію до договору купівлі-продажу №ТТГр0500307 (Додаток № 1), відповідно до умов якої Продавець зобов`язався поставити на адресу Покупця в строк 16 робочих днів з моменту оплати Покупцем товар, а саме: Трактор ХТА НОМЕР_1 , кількістю 1 шт., вартістю 1 330 000,00 грн з ПДВ (а.с. 14).

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату по замовленню №307 від 17.10.2018 на суму 1 330 000,00 грн (а.с. 20).

На виконання умов Договору та Специфікації позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 1 323 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1015 від 18.10.2018 (а.с. 21).

За твердженням позивача, в день оплати вартості товару ним було складено податкову накладну №145 від 18.10.2018, проте протягом строку, встановленого законом таку податкову накладну не було зареєстровано відповідачем в Єдиному реєстрі податкових накладних.

22.11.2018 електронною поштою позивачем було одержано листа відповідача, яким останній просив вибачення за не поставку товару та повідомив, що поставка відбудеться до 30.10.2018 (а.с.23).

Однак, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, в строк передбачений у п. 3.5. Договору та погоджений сторонами в Специфікації до Договору №ТТГр0500307 від 17.10.2018, Товар не поставив, у зв`язку з чим позивач 19.03.2019 звернувся до відповідача з претензією про повернення суми попередньої оплати за товар у розмірі 1 323 000,00 грн (а.с. 24-26).

Відповідач відповіді на вище зазначену претензію не надав, Товар не поставив та кошти не повернув. Наведене стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом у даній справі.

Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про підставність позовних вимог, з огляду на не поставку товару позивачу та неповернення грошових коштів на вимогу позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Аналізуючи правовідносини сторін, колегія суддів зазначає, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу (поставки), який регулюється параграфом 1-3 розділу ІІІ Цивільного кодексу України, Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Аналізуючи зміст цієї норми колегія суддів зазначає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове зобов`язання (у продавця) повернути кошти.

Згідно з матеріалами справи, відповідач до цього часу товар позивачу не поставив (Трактор ХТА НОМЕР_1 ); строк поставки Товару, який передбачений у п. 3.5. Договору та погоджений сторонами в Специфікації до договору купівлі-продажу №ТТГр0500307 від 17.10.2018, пропущений; при цьому, позивачем на адресу відповідача була надіслана вимога від 19.03.19, в якій позивач просив повернути грошові кошти в сумі 1 232 000,00 грн., що залишена відповідачем без відповіді; докази повернення передоплати у сумі 1 323 000,00 грн. матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати в розмірі 1 323 000,00 грн. на підставі вимог ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України та підставно задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне нарахування позивачем відповідачу 3% річних, попри домовленість про нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами згідно зі ст.536 ЦК України у розмірі 25% річних та про безпідставне стягнення з відповідача одночасно штрафу та пені, що, на його думку, суперечить ст.61 Конституції України, відхиляються колегією суддів, як безпідставні, з огляду на те, що предметом позовних вимог було стягнення попередньої оплати в сумі 1 323 000, 00 грн, жодних інших сум позивачем відповідачу нараховано не було та, відповідно, не стягувалось з відповідача.

З урахуванням наведеного господарський суд повно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги та відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" м. Кропивницький на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.06.2019 у справі №912/1175/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.06.2019 у справі №912/1175/19 залишити без змін.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" м. Кропивницький за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30.09.2019 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Л.П. Широбокова