ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019 Справа № 904/3027/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармастор" (04123, м. Київ, вул. Межова, буд. 18)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 22" (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 86Д)

про стягнення 5 452 000,00 грн. неповернутої фінансової допомоги

Суддя Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Пащенко В.І., ордер №1002994 від 19.08.2019, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармастор" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №05 від 27.06.2019 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 22" 5 452 000,00 грн. неповернутої фінансової допомоги. Також позивач просить суд розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №3/17 від 02.10.2017 про надання поворотної фінансової допомоги в частині своєчасного та повного повернення фінансової допомоги отриманої у сумі 10 882 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/3027/19, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, підготовче засідання призначено на 05.08.2019 о 11:30 год.

У судовому засіданні 05.08.2019 підготовче засідання відкладено до 10.09.2019 о 11:40 год.

До суду 06.09.2019 надійшло клопотання позивача про проведення підготовчого засідання без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармастор" за наявними в матеріалах справи документами. Також позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

18.09.2019 від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог, згідно якої просив винести рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача не з`явився в судове засідання.

Представник відповідача з`явився в судове засідання, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Розгляд справи відкладався до 17.09.2019.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 17.09.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фармастор" (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптека №22" (позичальник) 02.10.2017 було укладено Договір №3/17 про надання поворотної фінансової допомоги (з урахуванням додаткових угод №1 від 28.09.2018 та №2 від 01.03.2019, надалі Договір).

Згідно умов даного Договору позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором (п.1.1 Договору).

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 10 000 000,00 грн. (десять мільйонів грн. 00 коп.) без ПДВ (п.2.1 Договору, з урахуванням додаткової угоди №2 від 01.03.2019).

Відповідно до п. 2.2 Договору поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується, відсотки не нараховуються.

Пунктом 3.1 Договору, з урахуванням додаткової угоди №1, передбачено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню позикодавцю до 31.05.2019.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє, з урахуванням Додаткової угоди №1 від 28.09.2018, до 31.05.2019, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами їх зобов`язань за Договором.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 626 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На виконання умов договору позивачем було перераховано позивачу коштів на загальну суму 10 882 000,00 грн., про що в матеріали справи надано копії платіжних доручень.

Частинами 1, 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Позивачем своєчасно та у повному обсязі не повернуто суму фінансової допомоги.

05.06.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією вих.№02 з вимогою протягом трьох банківських днів перерахувати суму неповернутої допомоги у розмірі 5 452 000,00 грн.

Відповідачем не сплачено суму залишку заборгованості у розмірі 5 452 000,00 грн.

В матеріали справи надано підписаний сторонами Акт звірки взаєморозрахунків за період січень 2017-травень 2019, згідно якого станом на 31.05.2019 сума заборгованості складає 5 452 000,00 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача суму неповернутої допомоги у розмірі 5 452 000,00 грн.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Пунктом 3.1 Договору, з урахуванням додаткової угоди №1, передбачено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню позикодавцю до 31.05.2019.

Відповідачем не надано доказів погашення заборгованості у заявленому до стягнення розмірі, чим порушено приписи ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України щодо виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, з огляду на що, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача 5 452 000,00 грн. боргу.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 ст.191 України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до заяви від 16.09.2019, відповідач визнав наявність боргу в повному обсязі у сумі 5 452 000,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання відповідачем позову.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подання позову. Аналогічна норма міститься в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір". В даному випадку відповідачем позов визнаний до початку розгляду справи по суті, у зв`язку з чим, підготовче провадження закінчене прийняттям даного рішення, а тому позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору, а саме у розмірі 40890,00 грн., на підставі ухвали суду, а інша частина в розмірі 40890,00 грн. відноситься на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 22" (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 86Д; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармастор" (04123, м. Київ, вул. Межова, буд. 18; ) суму неповернутої фінансової допомоги у розмірі 5 452 000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 40890,00 грн., про що видати наказ.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.09.2019

Суддя Е.М.Бондарєв