ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 року м.Дніпро Справа № 904/7291/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів Кузнецової І.Л., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Грачов А.С.

Представники сторін:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія": Кулик Г. В., ордер серії АЕ №1004025 від 06.09.2019 р., адвокат;

від Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит": представник не з`явився;

від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб: представник не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно -транспортна компанія"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2019 року ( суддя Рудь І.А.) у справі № 904/7291/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія", Дніпропетровський район Дніпропетровської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про стягнення 129 002 158 грн. 77 коп.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія", Дніпропетровський район Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про зобов`язання зарахування зустрічних однорідних вимог у розмірі 6 623 667 грн. 86 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2019 року у справі №904/7291/17 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" строк на подання заяви про забезпечення доказів.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" про забезпечення доказів у вигляді призначення повторної експертизи - відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія", звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування обставин справи, недоведеність обставин, які господарський суд визнав встановленими, просив скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25 липня 2019 року по справі за № 904/7291/17 в частині відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Транспортна Компанія про забезпечення доказів у вигляді призначення проведення повторної судової економічної експертизи та призначити проведення повторної економічної експертизи з переліком визначених ним питань, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса (м. Харків, вул. Золочівська, 8-а, зупинивши провадження у справі на час проведення експертизи.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що експертиза є одним із способів забезпечення доказів, вона має різновиди, за наявності підстав може проводитись повторно, комісійно, комплексно чи додатково, проте, призначення проведення будь-якого виду експертизи не позбавляє її статусу засобу забезпечення доказів.

На думку апелянта, застосування судом першої інстанції приписів ч.1 ст. 110 ГПК України як підстави для відмови у задоволенні заяви про забезпечення доказів не є обґрунтованим, оскільки підстави та умови, наявність яких є необхідною для призначення експертизи передбачені ч.1 ст. 99 ГПК України, які є спеціальними для вирішення питань про призначення повторної експертизи.

З огляду на наведені обставини, апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині відмови у забезпеченні доказів у вигляді проведення повторної судової експертизи є такою, що суперечить приписам чинного матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з призначенням повторної експертизи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно -транспортна компанія" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2019 року ( суддя Рудь І.А.) у справі № 904/7291/17, розгляд призначено на 17.09.2019 колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач); судді : Кузнецова І.Л., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2019 року розгляд апеляційної скарги було відкладено на 23.09.2019 колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач); судді : Кузнецова І.Л., Дармін М.О.

Позивачем публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення ( відзив на апеляційну скаргу).

Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно -транспортна компанія" надана відповідь на відзив позивача, в якій просить задовольнити вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб надано письмові пояснення на апеляційну скаргу в яких останні просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвали суду залишити без змін.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином а.с.247 поштове повідомлення, т.15), заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представника третьої особи, оскільки про час та місце розгляду справи він повідомлений в належний спосіб у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином , представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

В судовому засіданні 23.09.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" заборгованості в розмірі 127 399 283 грн. 03 коп., з яких: 64 742 133 грн. 00 коп. - строкова заборгованість по кредиту, 7 305 076 грн. 83 коп. - прострочена заборгованість по кредиту, 28 277 543 грн. 90 коп. - строкова заборгованість по відсоткам, 23 715 495 грн. 26 коп. - прострочена заборгованість по відсоткам, 3 359 034 грн. 04 коп. - пеня за прострочку по кредиту та процентам, відповідно до умов договору про мультивалютну кредитну лінію від 07.11.2007 № 64-07/МВ та додаткових угод до договору.

14.08.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" звернулося до господарського суду із зустрічним позовом про зобов`язання Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та кредит здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог у розмірі 6 623 667 грн. 86 коп., зменшивши на цю суму розрахунок зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Транспортна Компанія перед ПАТ Банк Фінанси та кредит за договором про мультивалютну кредитну лінію від 07.11.2007 № 64-07/МВ та додатковими угодами до нього.

Ухвалою господарського суду від 17.08.2017 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" прийнятий для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2017 за клопотанням відповідача за первісним позовом по справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, та провадження по справі зупинено.

11.02.2019 справу повернуто на адресу господарського суду із висновком судово - економічної експертизи від 11.01.2019 № 4875/4876-17.

28.03.2019 відповідачем за первісним позовом подано клопотання про призначення повторної судової економічної експертизи у зв`язку з наявністю сумнівів у правильності висновку судово-економічної експертизи від 11.01.2019 № 4875/4876-17,

Ухвалою господарського суду від 28.05.2019 закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 25.06.2019; відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" про призначення повторної судової економічної експертизи.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ТОВ "ТТК" у призначені повторної експертизи, господарський суд виходив з того, що висновки з питань № № 8, 9, 10, викладені експертом у дослідницькій частині, відповідають висновкам за вказаними питаннями, викладеними експертом у частині "Висновки", чим спростовуються доводи заявника щодо сумнівів у правильності висновків експерта в цій частині.

07.06.2019 на адресу суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" від 06.06.2019 на ухвалу господарського суду від 28.05.2019, яка обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала в частині відмови у задоволенні його клопотання про забезпечення доказів у вигляді призначення повторної судової економічної експертизи прийнята з порушенням норм процесуального законодавства, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Ухвалою господарського суду від 10.06.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" на ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 28.05.2019 та додані до неї матеріали на 22 арк. повернуто скаржнику на підставі п. 17.11 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

14.06.2019 на адресу суду надійшов супровідний лист Центрального апеляційного господарського суду від 13.06.2019 № 06-09/710/19, відповідно до якого до Господарського суду Дніпропетровської області скеровано апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" на ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 28.05.2019, яка датована 12.06.2019 та подана до суду апеляційної інстанції із порушенням приписів пп. 17.5 п. 17. розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Як встановлено судом, апеляційна скарга від 12.06.2019 містить ті ж самі вимоги, що викладені у апеляційній скарзі від 06.06.2019, а також клопотання ТОВ "Торгівельно-транспортна компанія" щодо поновлення строку на подання апеляційної скарги, мотивоване, зокрема, поверненням Господарським судом Дніпропетровської області раніше поданої апеляційної скарги апелянта від 06.06.2019.

Ухвалою господарського суду від 18.06.2019 повторне подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2019 про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті, в частині вирішення клопотання відповідача про відмову у призначенні повторної судової експертизи у справі № 904/7291/17, визнано зловживанням процесуальними правами; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" повернуто скаржнику.

17.07.2019 відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) до суду подано заяву про забезпечення доказів у вигляді призначення повторної судової економічної експертизи від 17.07.2019 № 90/07, в якій заявник просив визнати причину подання заяви про забезпечення доказів після закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті - поважною; прийняти та розглянути заяву про забезпечення доказів; забезпечити докази по справі № 904/7291/17 шляхом призначення проведення повторної судової економічної експертизи, на вирішення якої поставити запитання, згідно запропонованого заявником переліку; проведення судової експертизи доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса; провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2019 року у справі №904/7291/17 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" строк на подання заяви про забезпечення доказів.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" про забезпечення доказів у вигляді призначення повторної експертизи - відмовлено.

Звертаючись із заявою про забезпечення доказів у вигляді призначення повторної експертизи, заявник посилався на факт наявності у розрахунку кредитної заборгованості, що доданий до висновку експерта від 11.01.2019, значного (майже в два рази) необґрунтованого (такого, що не відповідає умовам кредитного договору) перевищення суми заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, отриманими ТОВ ТТК в іншій валюті, ніж гривня, що встановлено спеціалістами-аудиторами Товариства з обмеженою відповідальністю Аудиторської фірми "Каупервуд" та відображено у відповіді № 27 від 17.07.2019, наданої на звернення ТОВ "ТТК".

Оскільки на стадії підготовчого провадження судом було відмовлено у задоволенні заяви відповідача (позивача за зустрічним позовом) про призначення повторної експертизи, проте, сумніви ТОВ "ТТК" у правильності розрахунку кредитної заборгованості підтверджені аудиторською фірмою, це свідчить про необхідність забезпечення доказів шляхом призначення у справі повторної судової економічної експертизи.

Відмовляючи у задоволенні заяви відповідача про задоволення доказів шляхом призначення повторної експертизи, господарський суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення доказів застосовується, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим (ч. 1 ст. 110), в той час як можливість призначення повторної експертизи за клопотанням учасника справи або з ініціативи суду передбачена ч. 2 ст. 107 Господарського процесуального кодексу України та лише за наявності сумнівів у правильності висновку експерта.

Отже, суд дійшов висновку про процесуальну неможливість вирішення питання призначення повторної судової експертизи шляхом забезпечення доказів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.73- 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.76 ГПК України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

За приписами, ч.ч. 1-3 ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відмовляючи в задоволенні зазначеної заяви, суд першої інстанції вірно зазначив про те, що головним критерієм забезпечення доказів, в тому числі і шляхом призначення експертизи, з огляду на норму ч. 1 ст.110 ГПК України, є наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Враховуючи викладене, забезпечення доказів застосовується з метою запобігання настанню негативних наслідків, тобто вжиття судом невідкладних заходів до закріплення у визначеному процесуальному порядку фактичних даних з метою використання їх як доказів при розгляді господарських справ.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу існування таких обставин, а призначення повторної експертизи у даному випадку не можна розглядати як засіб забезпечення доказів, оскільки це є окремою самостійною процесуальною дією, порядок вирішення якої регламентовано нормами статті 99 ГПК України, а не ст. 110 ГПК України як забезпечення доказів.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" про забезпечення доказів у вигляді призначення повторної судової економічної експертизи від 17.07.2019 № 90/07.

Інші доводи апелянта є необґрунтованими і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2019 року у справі № 904/7291/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.09.2019року

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя І.Л.Кузнецова

Суддя М.О. Дармін