ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 року м.Дніпро Справа № 908/858/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів Іванов О.Г., Дармін М.О.

секретар судового засідання: Грачов А.С.

Представники сторін у судове засідання не зявились про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Український рітейл

на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.06.2019 року ( суддя Федорова О.В.) у справі № 908/858/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Київська макаронна фабрика" (04073, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 142)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (юридична адреса: 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кім. 207; поштова адреса: 49022, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 114)

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач- товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Київська макаронна фабрика" звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" із позовом про стягнення 267.425,83 грн., які складаються з 258.128,07 грн. заборгованості, 7.222,25 грн. пені, 826,00 грн. 3% річних та 1.249,51 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.06.2019 року у справі №908/858/19 позов ТОВ "Торговий Дім "Київська макаронна фабрика" товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" про стягнення 258.128,07 грн. задоволено частково.

Суд стягнув з товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Київська макаронна фабрика" 254.625,99 грн. (двісті пятдесят чотири тисячі шістсот двадцять пять грн. 99 коп.) основного боргу, 798,96 грн. (сімсот девяносто вісім грн. 96 коп.) 3% річних, 1.166,07 грн. (одну тисячу сто шістдесят шість грн. 07коп.) інфляційних втрат, 3.848,87 грн. (три тисячі вісімсот сорок вісім грн. 87 коп.) судового збору, 1.085,32 грн. (одну тисячу вісімдесят пять грн. 32 коп.) витрат на проїзні квитки, 793,88 грн. (сімсот девяносто три грн. 88 коп.) добових.

Судом закрито провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 3.502,08 грн.

Суд відмовив у позові в частині стягнення пені у розмірі 7.222,25 грн. пені, 27,04 грн. 3% річних та 83,44 грн. інфляційних втрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Український рітейл звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування обставин справи, недоведеність обставин, які господарський суд визнав встановленими, просив рішення господарського суду скасувати, та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на факт недоведеності здійснення господарської операції з поставки товару, оскільки у наданих позивачем видаткових накладних у графі "отримав" міститься підпис та печатка відповідача, проте не зазначено посаду та дані особи, яка вчинила підпис. Тобто, з видаткових накладних неможливо встановити особу, яка відвантажила товар. Також неможливо встановити повноваження осіб, які підписали документи. У товарно-транспортних накладних у графі "прийняв/відповідальна особа вантажоодержувача", міститься лише прізвище (нерозбірливо) та підпис, без зазначення посади особи в порушення вимог частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

На думку апелянта, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, копії яких надано позивачем на підтвердження здійснення поставки товару, не є належними доказами здійснення позивачем поставки товару відповідачу.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Запорізької області від 10.06.2019 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.06.2019 року ( суддя Федорова О.В.) у справі № 908/858/19, розгляд призначено на 02.09.2019рік, колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач); судді : Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.

У звязку з перебуванням судді-доповідача ОСОБА_1 у відпустці, відповідно до п.2.7.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.18р. зі змінами, розгляд справи № 908/858/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Київська макаронна фабрика" (04073, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 142) до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (юридична адреса: 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кім. 207; поштова адреса: 49022, м.Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 114) про стягнення грошових коштів, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Український рітейл на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.06.2019 року, ухвалене суддею Федорова О.В., повний текст якого складений 18.06.2019, у справі № 908/858/19 призначеної на 02.09.2019 року не відбувся.

У звязку з відпусткою суддів Кузнецової І.Л., Широбокової Л.П., за розпорядженням керівника апарату суду від 09.09.2019року, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду апеляційних скарг у справі №908/858/19 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді Дармін М.О., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.09.2019 року розгляд апеляційної скарги призначено на 03.10.2019рік.

До суду апеляційної інстанції представники сторін не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надали.

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представників сторін, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обовязком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов'язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

16 вересня 2019 року від позивача надійшло клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю предмету спору, яке обґрунтовано тим, що відповідач повністю оплатив борг та всі витрати на підставі оскаржуваного ним рішення.

До означеного клопотання позивачем надані копії платіжних доручень про сплату заборгованості та витрат, повязаних з розглядом справи.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки на момент ухвалення судового рішення і подачі апеляційної скарги предмет спору існував.

В той же час, відповідно до статті 264 ГПК України, суд апеляційної інстанції закриває провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обовязки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обовязки такої особи не вирішувалося.

Оскільки відповідач не відмовився від апеляційної скарги, позивач також не відмовився від позовних вимог, відсутні підстави для закриття провадження за п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2017 товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (покупець, відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Київська макаронна фабрика" (постачальник, позивач) укладено договір поставки №177 з протоколом розбіжностей 26.06.2017 (договір).

За умовами п. 1.1 договору постачальник зобовязується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар, далі товар, на умовах даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору найменування, асортимент і ціна товару, що поставляється, зазначаються у додатку №1 (Специфікація), що є невідємною частиною даного договору.

В додатку №1 сторони погодили специфікацію до договору, згідно якої обумовили поставку наступного товару: вермішель довга Екстра 450гр, локшина довга Екстра 450гр., вермішель довга Екстра 600гр, вермішель довга Екстра 1000гр, вермішель Екстра 1000гр,перо Екстра 1000гр., ріжки кручені Екстра 1000гр., ріжки особливі Екстра 1000гр.,спіраль Екстра 1000гр., черепашки Екстра 1000гр.

Відповідно до п. 2.1 договору товар поставляється постачальником окремими партіями згідно із замовленнями на поставку.

Сторони погодили у п. 2.2 договору, що замовлення передаються покупцем електронним звязком.

Пунктом 2.6 договору встановлено, що зобовязання з поставки вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України.

Замовлення вважається виконаним, а постачальник вважається таким, що виконав свої зобовязання з поставки, якщо він здійснив поставку товарів:

- у погоджені з покупцем день та час;

- в асортименті та кількості згідно із замовленням;

- за цінами, затвердженими сторонами в специфікації;

- з повним пакетом правильно заповненої супровідної документації;

- у повній відповідності до діючого законодавства України та умов даного договору.

Пунктом 3.7 договору в редакції протоколу розбіжностей встановлено, що разом із товаром постачальник зобовязаний надати наступні супровідні документи:

- товарно-транспортну накладну;

- видаткову накладну;

- посвідчення якості товару;

- інші документи на товар, надання яких передбачено законодавством України.

На кожний транспортний засіб постачальника оформляється окремий комплект товаросупровідних документів із зазначенням номеру замовлення.

Відповідно до п. 6.1 в редакцій Протоколу розбіжностей до договору №177 ціна на товар визначається на підставі узгодженої сторонами Специфікації та може бути змінена виключно за попереднім узгодженням с покупцем за 14 календарних днів у разі не підписання нової Специфікації, постачальник має право не поставляти товар за старою ціною, письмово повідомити покупцю за 7 календарних днів. Нова ціна починає діяти з дати зазначеної у Специфікації.

Відповідно до п. 6.5 договору вимоги про оплату товару зазначаються в додатку №6 до даного договору.

Згідно з п. 3 додатку №6 до договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку постачальника.

В пункті 5 додатку №6 до договору сторони узгодили, що рахунок з актом наданих послуг надсилається представнику постачальника по електронній пошті. Постачальник зобов'язаний оплатити надані покупцю послуги протягом 7 календарних днів з моменту отримання рахунку по електронній пошті. У разі несплати постачальником рахунку в зазначені строки, покупець має право провести залік в односторонньому порядку. Залік здійснюється за письмовою заявою покупця, яка надсилається на поштову адресу постачальника. Оригінал акту виконаних послуг покупець надсилає на поштову адресу постачальника. У разі не отримання від постачальника підписаного акту виконаних робіт протягом 7 календарних днів з дати відправлення акту покупцем на поштову адресу постачальника, акт виконаних услуг вважається погодженим постачальником

Пунктом 11.1 договору встановлено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії даного договору жодна зі сторін у письмовій формі не заявить про його розірвання, договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.

Сторони не надали суду доказів припинення дії договору. Отже, умови договору є чинними на момент розгляду даної справи судом.

Звертаючись до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» із позовом про стягнення заборгованості, позивач товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Київська макаронна фабрика" посилався на неналежне виконання відповідачем зобовязань щодо оплати отриманого товару за видатковими накладними №1561 від 04.12.2018, № 1 від 16.01.2019, № 130 від 05.02.2019, №187 від 18.02.2019 в рамках договору поставки №177 від 26.06.2017, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 258.128,07 грн.

Задовольняючи позовні про стягнення суми основного боргу в повному обсязі, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів, що з боку позивача були порушені умови договору щодо поставки товару або надання належних товаросупровідних документів на товар, а тому стягнув суму основного боргу та нараховані 3 % річних, інфляційні та пеню.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення 3% річних в сумі 27,04 грн., господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було невірно проведено розрахунок 3% річних.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 26.06.2017 по 05.04.2019 позивач поставив відповідачу товар на суму 1.427.396,04 грн., а відповідач в свою чергу частково оплатив отриману продукцію у сумі 1.169.267,97 грн., що підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними, а саме: №1561 від 04.12.2018 на суму 105.753,60 грн., №1 від 16.01.2019 на суму 87.552,00 грн., №130 від 05.02.2019 на суму 48.326,40 грн., №187 від 18.02.2019 на суму 39.225,60 грн. На кожній зазначеній видатковій накладній міститься номер замовлення, як то передбачено умовами договору.

У звязку з порушенням строків оплати отриманого товару, покупець направив відповідачу лист №01/10 від 21.03.2019 в якому зазначив про існування заборгованості за поставлений товар та необхідність її погасити.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 2.6 договору встановлено, що зобовязання з поставки вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України.

Як вбачається із матеріалів справи, передача товару відповідачу була здійснена за видатковими та товарно-транспортними накладними.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що на час подання позовної заяви строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами було здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 3.502,08 грн., внаслідок чого заборгованість за договором поставки №177 від 26.06.2017 склала 254.625,99 грн.

Факт наявності заборгованості у розмірі 254.625,99 грн. також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків підписаний обома сторонами та скріплений печатками підприємств.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, враховуючи зарахування сторонами зустрічних однорідних вимог в рамках договору поставки №77 від 26.06.2017, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про закриття провадження у справі в частині стягнення 3.502,08 грн. основного боргу.

Стосовно решти позовних вимог щодо стягнення вартості поставленого товару за договором поставки №77 від 26.06.2017 на суму 254.625,99 грн. колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість та доведеність цих вимог.

Доводи відповідача про те, що факт поставки не підтверджений належними доказами, спростовуються підписами з боку відповідача на товарно-транспортних та видаткових накладних, які засвідчені печаткою ТОВ "Український Рітейл". Відповідач не оспорює належність зазначеної печатки відповідачу. В подальшому відповідачем були підписані акти звірки, в яких відображені спірні поставки.

Стосовно доводів відповідача про незазначення у видаткових накладних посади і прізвища особи, відповідальної за здійснення господарської операції з боку відповідача, суд зазначає, що зазначені відомості не були зазначені саме з боку відповідача.

Пунктом 3.9 договору передбачено, що покупець вправі відмовитись від приймання товару, поставленого постачальником, якщо товар поставлено без відповідного замовлення покупця та/або поставлений постачальником з порушенням умов даного договору.

Відповідно до ст. 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Пунктом 3.5 договору також передбачено, що якщо при прийманні товару виявиться невідповідність супровідних документів товару, що поставляється, умовам договору або вимогам законодавства (кількість, якість, інші обовязкові реквізити первинних документів), покупець вправі відмовитися від приймання товару, оформивши акт розбіжностей в порядку п. 3.6 даного договору або відстрочити дату розрахунків з постачальником на строк затримки в оформленні (наданні) необхідних документів.

Відповідач не повертав товар позивачу, не оформлював акт розбіжностей, не звертався до позивача з претензіями щодо кількості та якості поставленого товару або відсутності належних товаросупровідних документів на товар.

За порушення виконання відповідачем грошового зобовязання позивач, просив стягнути суму пені у розмірі 7.222,25 грн. за період прострочення з 18.01.2019 по 05.04.2019.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Зазначена вимога щодо стягнення суми пені судом відхилена, оскільки заявлена безпідставно виходячи з наступного:

Так, нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу передбачено статтею 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", статтею 36 Закону України "Про телекомунікації", статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій". У таких випадках нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини.

Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань" передбачається, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1). Тобто, неустойка, у вигляді пені, є санкцією договірною, окрім випадків встановлення її розміру і бази певним нормативним актом.

Аналіз умов договору та діючого законодавства свідчить про неузгодження сторонами договору ні розміру пені, ні бази її нарахування за прострочення виконання зобовязання щодо оплати отриманого товару, внаслідок чого суд відмовляє у задоволені вимоги щодо стягнення пені.

Посилання позивача на п. 8.12 договору є безпідставним, оскільки в даному пункті договору сторонами узгоджено застосування санкції до постачальника внаслідок допущення ним прострочення оплати послуг, які передбачені в Додатку №6.

Виходячи з преамбули договору постачальником виступає товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Київська макаронна фабрика", тобто позивач у справі.

Також позивач, внаслідок наявності прострочення виконання грошового зобов'язання просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 826,00 грн. за період з 18.01.2019 по 05.04.2019 та 4.258,80 грн. інфляційних втрат за період з лютого 2019 по березень 2019 включно.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати повязані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником. Вказана правова позиція викладена в інформаційному листі Верховного Суду України № 3.2-2005 від 15.07.2005 року.

Надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат суд визнав виконаними невірно, через невірно визначені дати прострочення платежів та зазначення кількості днів прострочення. Позивач при розрахунку компенсаційних санкцій не прийняв до уваги, що на видаткових накладних містяться дані про фактичне отримання відповідачем товару, які не співпадають з датою оформлення самих видаткових накладних.

Колегія суддів погоджується з розрахунком, виконаним судом першої інстанції, згідно з яким сума 3% річних за період прострочення з 19.01.2019 по 05.04.2019 складає 798,96 грн., сума інфляційних втрат за вказаний позивачем період прострочення складає 1.166,07 грн. , а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні решти частини заявлених позовних вимог (27,04 грн. 3% річних та 83,44 грн. інфляційних втрат).

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що стосуються не належного оформлення первинних документів, а саме: не зазначення у видаткових накладних посади і прізвища особи, відповідальної за здійснення господарської операції з боку відповідача, оскільки таке порушення було допущено саме представником відповідача, а не позивачем, а питання підтвердження повноважень представників сторін договором не визначено.

Обовязок належного оформлення довіреностей на своїх працівників покладається на ТОВ «Український Рітейл» та позивач не може нести відповідальність за невиконання відповідачем вимог закону щодо належного оформлення повноважень його власних працівників.

Разом з цим, згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», на який апелянт посилається як на підставу не визнання свого зобовязання із-за відсутності в накладних зазначення посади особи, яка їх підписувала, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Колегія суддів вважає доводи апелянта в цій частині неспроможними, оскільки не зазначення посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції, не є суттєвим недоліком, тим більш не звільняє відповідача від обовязку здійснити оплату за отриманий ним товар та не надає можливості в односторонньому порядку відмовитись від зобовязання.

Крім того, товарно-транспортні накладні та видаткові накладні містять прізвище та підпис осіб, які відвантажували товар, що дає можливість встановити повноваження та ідентифікувати працівників відповідача, тим більше, що вони засвідченні печаткою ТОВ "Український Рітейл».

При цьому, апелянтом жодного доказу того, що підписи на видаткових накладних не належать його представникам, до суду не надано.

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи знаходяться засвідчені копії товарно-транспортних накладних з підписами представника і печаткою відповідача.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не довів, що з боку позивача були порушені умови договору щодо поставки товару або надання належних товаросупровідних документів на товар.

З огляду на наведені норми законодавства України та встановлені судом фактичні обставини справи, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи обґрунтовано дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Інші доводи є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об'єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 10.06.2019 року у справі № 908/858/19- залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на товариство з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.10.2019року

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя М.О.Дармін