ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019 року м. Дніпро Справа № 904/4090/14

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Білецької Л.А.

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Красота О.І.) від 06.08.2019р. у справі № 904/4090/14

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль", м. Кам`янське

про стягнення 687 202,31 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019р. у справі № 904/4090/14 в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документу відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в якій посилаючись на недотримання судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019р. у справі № 904/4090/14 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про видачу дублікату наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2014р. по справі № 904/4090/14 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 3% річних в сумі 96 879,47 грн., інфляційних в сумі 476 314,12 грн., судового збору в сумі 11616,05 грн.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- окрім постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу від 05.08.2014р. по справі № 904/4090/14, він не одержував будь-яких документів від виконавчої служби щодо цього виконавчого провадження та дізнався про повернення наказу лише у квітні 2019р.;

- судом першої інстанції при розгляді заяви позивача не було застосовано норм Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р., зокрема його Перехідних положень щодо строку пред`явлення виконавчих документів до виконання;

- судом першої інстанції не враховано, що позивач з поважних причин повторно не пред`явив наказ до виконання, оскільки не одержував постанови виконавчої служби про повернення виконавчого документу та розраховував на належне виконання своїх повноважень органами державної виконавчої служби.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2019р. у складі колегії суддів - головуючий суддя Чередко А.Є.(доповідач), судді Вечірко І.О., Чус О.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019р. у справі № 904/4090/14, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 01.10.2019р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.2019, у зв`язку із перебуванням суддів Вечірка І.О. та Чус О.В. у відпустці та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019р. у справі № 904/4090/14 прийнято до провадження колегію суддів у складі головуючого судді Чередка А.Є., суддів - Коваль Л.А., Білецька Л.М.

У судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечують, вважають оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на те, що позивач тривалий час не цікавився станом виконавчого провадження з виконання наказу у справі, а тому підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у суду були відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2014 року у справі № 904/4090/14 частково задоволено позов та присуджено до стягнення з ПАТ "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 3% річних в сумі 96 879,47 грн., інфляційних в сумі 476 314,12 грн., судового збору в сумі 11 616,05 грн., про що 05.08.2014 року видано відповідний наказ.

Наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.14р. у справі № 904/4090/14 було передано позивачем на виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, яким 08.09.2014р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44619318.

08.12.2015 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (наказу № 904/4090/14 від 05.08.2014) на підставі п. 4 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа).

25.02.2019 позивач звернувся до Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України з листом про надання інформації щодо виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2014 у справі № 904/4090/14.

Листом від 01.04.2019р. № ПАТ-145-02 Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області, на запит ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", повідомило, що постановою державного виконавця від 08.12.2015р. наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.14р. у справі № 904/4090/14 було повернуто стягувачеві на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" та направлено на його адресу засобами поштового зв`язку. Повторно наказ до виконання не пред`являвся.

Разом з тим, у вищезазначеному листі було зазначено, що надати інформацію щодо реквізитів поштового відправлення на даний час неможливо, оскільки реєстри відправленої кореспонденції відсутні у зв`язку із закінчення строку зберігання останніх.

12.07.2019р. Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду із заявою № 14/5-18703 від 20.06.2019 про видачу дубліката наказу від 05.08.2014р. по справі № 904/4090/14 та поновлення строку на пред`явлення останнього до виконання, посилаючись на втрату оригіналу судового наказу, який як і постанова державного виконавця від 08.12.2015р. на його адресу не надходили.

Під час розгляду заяви Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" змінило тип товариства з Публічного акціонерного товариства на Акціонерне товариство, а Публічне акціонерне товариство "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" змінило назву та тип товариства з Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" на Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019р. у справі № 904/4090/14 в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документу відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документу місцевий господарський суд виходив з відсутності поважних причин для відновлення строку пред`явлення наказу до виконання, а відтак і про відсутність підстав для видачі його дублікату.

Проте, апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим та помилковим, оскільки він не відповідає обставинам справи та засадам господарського судочинства.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999р., норми якого були чинними на час видачі спірного наказу, виконавчі документи пред`являються до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2014 у справі № 904/4090/14 був виданий зі строком пред`явлення до 06.08.2015.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 вищевказаного Закону, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.14р. у справі № 904/4090/14 набрало законної сили 05.08.2014р., а відповідний наказ пред`явлений до виконання 08.09.2014р.

08.12.2015 наказ № 904/4090/14 від 05.08.2014 було повернуто позивачу за відповідною постановою державного виконавця, отже річний термін пред`явлення його до виконання, з урахуванням переривання строку пред`явлення, спливав у строк до 08.12.2016р.

05.10.2016р. набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016р., частиною 5 розділу ХІІІ, якого передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ж з ч. 1 ст. 12 цього Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

На момент набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (05.10.2016), строк пред`явлення наказу суду від 05.08.2014 у справі № 904/4090/14 не сплив, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 та положення статті 12 зазначеного Закону.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2014 у справі № 904/4090/14 мав бути пред`явлений до виконання до 08.12.2018.

Згідно з ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 ГПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пунктом 19.4 ч. 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання, а ст. 8 передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії.

Статтями 2, 326 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип обов`язковості судового рішення. Тобто, виконання судового рішення в порядку та в межах повноважень, закріплених законом, є одним з основних конституційних принципів, які характеризують державу як правову.

Відповідно до ч. 4 ст. 13, ст. 129 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини й громадянина захищаються судом; обов`язковість рішень суду є однією з основних задач судочинства.

Положення ст. ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Наразі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2014 у справі № 904/4090/14, на виконання якого видано наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2014, не виконане, що не відповідає вищенаведеним засадам.

З матеріалів справи, також вбачається, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2015 порушено провадження у справі № 904/10198/15 про банкрутство Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" за заявою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2017 вимоги ПАТ Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" включені до реєстру вимог кредиторів у справі № 904/10198/15, а саме: 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 663 834 564,29 грн. - 4 черга задоволення; 92 112 662,74 грн. - 6 черга задоволення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2018 провадження у справі № 904/10198/15 закрито на підставі п. 12) ч.1 ст. 83, п.4-3 розділу Х Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ч. 5 ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", в зв`язку із прийняттям Фондом державного майна України рішення про приватизацію державного пакету акції розміром 99,9277% статутного капіталу АТ "Дніпровська ТЕЦ" (наказ №759 від 08.06.2018).

Отже, позивач мав дійсні сподівання на стягнення коштів на його користь у справі про банкрутство, а при наявності порушеної справи про банкрутство відносно відповідача у позивача була відсутня можливість іншим чином виконати рішення суду у даній справі, що обумовлює відсутність необхідності контролю за виконавчим провадженням з виконання наказу у справі, що також не відноситься до обов`язків позивача.

Враховуючи вищенаведені обставини справи у їх сукупності, зокрема те, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2014 у справі № 904/4090/14 був поданий стягувачем на виконання до виконавчої служби з дотриманням строку, передбаченого для пред`явлення його до виконання; постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, як і сам виконавчий документ Акціонерним товариством "НАК "Нафтогаз України" не отримані, протилежне матеріалами справи не спростовано; порушення у грудні 2015 року стосовно відповідача справи про банкрутство, що згідно з ст.ст. 37, 39 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент порушення справи про банкрутство стосовно відповідача у справі) було безумовною підставою зупинення виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2014 у справі № 904/4090/14, а не повернення виконавчого документа стягувачу; продовженням внаслідок змін у законодавстві строку пред`явлення наказу до виконання до 08.12.2018 та закриття провадження у справі про банкрутство відповідача 13.11.2018, тобто наявність в позивача менше місяця строку, до спливу строку для пред`явлення наказу до виконання, на з`ясування усіх обставин виконання наказів про стягнення з відповідача грошових коштів; наявність великої кількості виконавчих проваджень про стягнення на користь позивача з його боржників грошових коштів; з`ясування позивачем обставин щодо втрати наказу у справі лише у квітні 2019р., суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем з поважних причин пропущено строк для повторного пред`явлення наказу до виконання, що є підставою для задоволення відповідної заяви позивача, поновлення строку на пред`явлення наказу до виконання та видачі його дублікату.

При цьому, апеляційний суд, також враховує, що невиконання судового рішення у справі відбулось з незалежних від позивача причин, а за встановлених апеляційним судом обставин справи, відмова у поновленні строку на пред`явлення наказу до виконання та видачі дублікату наказу призведе до не виконання судового рішення з формальних причин, що не відповідає завданню господарського судочинства, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

За наведених обставин ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019р. у справі № 904/4090/14 слід скасувати, як таку, що постановлена з неповним з`ясуванням обставин справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення заяви Акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документу.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1921,00грн. слід покласти на відповідача.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 136, 137, 269, 270, 275-284, 287, 329, п. 19.4 ч. 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019р. у справі № 904/4090/14 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019р. у справі № 904/4090/14 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 20.06.2019 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документу задовольнити.

Поновити строк на пред`явлення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.14 № 904/4090/14 про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 3% річних в сумі 96 879,47 грн., інфляційних в сумі 476 314,12 грн., судового збору в сумі 11 616,05 грн.

Видати дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області 05.08.14 № 904/4090/14 про стягнення з АТ "Дніпровська теплоелектроцентраль" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 3% річних в сумі 96 879,47 грн., інфляційних в сумі 476 314,12 грн., судового збору в сумі 11 616,05 грн.

Видачу дублікату наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1961,00грн.

Видачу наказу згідно зі ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 07.10.2019 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Л.М. Білецька