Справа № 909/1036/17
У Х В А Л А

про задоволення заяви

27.09.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Назарчук І. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ліквідатора ОСОБА_1 про зобов'язання повернути майно (вх. № 14324/19 від 20.08.2019 ) у справі

за заявою: Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

до: Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай"

про банкрутство,

за участі:

ліквідатора: ОСОБА_1,

від Головного управління ДФС в Івано-Франківській області: представник в судове засідання не з'явився,

від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області: представник в судове засідання не з'явився,

від Публічного акціонерного товариства "Державний експертно-імпортний банк України": представник в судове засідання не з'явився,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа за заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай".

31.01.2019 ВАТ "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, призначено ліквідатором ОСОБА_1

20.08.2019 від ліквідатора ОСОБА_1 до суду надійшла заява за вх. № 14324/19 про зобов'язання Відкритого акціонерного товариства "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром" повернути Відкритому акціонерному товариству "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" майно - Відвали скельних порід в кількості 3 033, 5 куб. м. загальною вартістю 2 502 637, 50 гривень.

22.08.2019 зазначену вище заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.09.2019.

11.09.2019 відкладено засідання суд по розгляду заяви ліквідатора ОСОБА_1 на 27.09.2019.

Представники Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Публічного акціонерного товариства "Державний експертно-імпортний банк України" в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили.

Ліквідатор ОСОБА_1 в засіданні суду підтримав подану заяву та просив суд її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи та подану заяву судом встановлено таке.

30.11.2010 між Відкритим акціонерним товариством "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" (поклажодавцем) та Відкритим акціонерним товариством "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром" (зберігачем) укладено договір зберігання № 1/ 3Б.

Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору, зберігач зобов'язується зберігати та повернути у схронності майно зазначене в пункті 2 цього договору, яке передано поклажодавцем.

Розділом 2 сторони погодили відомості про предмет зберігання. Предметом зберігання є: відвали скельних порід в кількості 4 515 куб. м. загальною вартістю 3 724 875, 00 гривень (пункти 2.1. - 2.2.3. договору).

Водночас, в квітні 2012 року було частково реалізовано відвали скельних порід в кількості 1 481, 5 куб. м. Отже, на зберіганні залишилось 3 033, 5 куб. м. загальною вартістю 2 502 637, 50 гривень.

Пунктом 5.1.7. договору визначено, що зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцю майно, що було передано на зберігання. А також на першу вимогу поклажодавця повернути майно, навіть якщо строк зберігання не закінчився.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту вивезення поклажодавцем товару (п. 1.7. договору).

17.04.2019 ліквідатор ОСОБА_1 звернувся до зберігача, Відкритого акціонерного товариства "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром", з вимогою (вих. № 17/04) про повернення поклажодавцеві, Відкритому акціонерному товариству "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай", відвалів скельних порід в кількості 3 033, 5 куб. м. загальною вартістю 2 502 637, 50 гривень.

Зберігач відповіді не надав, майно не повернув.

Як наслідок, 29.05.2019 ліквідатор ОСОБА_1 повторно направив Відкритому акціонерному товариству "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром" вимогу про повернення відвалів скельних порід в кількості 3 033, 5 куб. м. загальною вартістю 2 502 637, 50 гривень. Однак, вимога також залишилась без реагування.

Водночас, ліквідатор ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зобов'язання Відкритого акціонерного товариства "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром" повернути Відкритому акціонерному товариству "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" майно - Відвали скельних порід в кількості 3 033, 5 куб. м. загальною вартістю 2 502 637, 50 гривень.

Станом на сьогоднішній день майно Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" ліквідатору не повернуто.

Норми права, яким керувався суд при ухваленні постанови.

31.01.2019 ВАТ "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, призначено ліквідатором ОСОБА_1

Так, боржник, Відкрите акціонерне товариство "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай", знаходиться в ліквідаційній процедурі.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

В силі статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатором у даній справі є арбітражний керуючий ОСОБА_1

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює повноваження, які визначені частиною 2 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута (частина 3 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Суд звертає увагу на те, що Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури; обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника.

Усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, крім грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку умовного зберігання (ескроу) банкрута, обєктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та обєктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку (частина 1 статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Ліквідатор в силу статей 43 та 44 Закону здійснює оцінку майна банкрута, а згодом продаж такого майна.

Під час здійснення заходів ліквідаційної процедури ліквідатором встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" (поклажодавцем) та Відкритим акціонерним товариством "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром" (зберігачем) укладено договір зберігання № 1/3Б майна, а саме: відвалів скельних порід в кількості 3 033, 5 куб. м. загальною вартістю 2 502 637, 50 гривень. Водночас, станом на 20.08.2019 вказане майно боржнику не повернуто.

За змістом положень статті 55 Конституції України, кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Господарські суди, у відповідності до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України та статті 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до частини 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка кореспондується з положеннями пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси в тому числі майна, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута, для забезпечення повного або часткового задоволення вимог кредиторів та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Концентрація спорів про витребування майна банкрута у добросовісного набувача або з чужого незаконного володіння в межах справи про банкрутство забезпечить реалізацію контролю суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, за діяльністю боржника і є ефективним засобом юридичного захисту прав як банкрута, так і кредиторів та узгоджується з приписами частини четвертої статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 06.04.2018 у справі № 925/1874/13).

Системний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми зазначеного Закону мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Таким чином, зосередження спорів про витребування майна банкрута у добросовісного набувача або з чужого незаконного володіння в межах справи про банкрутство забезпечить реалізацію контролю суду в провадженні якого перебуває справа про банкрутство за діяльністю боржника і є ефективним засобом юридичного захисту прав як банкрута так і кредиторів та узгоджується з приписами частини 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, ліквідатор правомірно звернувся до суду із заявою щодо витребування майна боржника.

Щодо договору зберігання.

Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (статті 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

За змістом частин 1, 2 статті 937 Цивільного кодексу України, договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення (частини 1, 2 статті 938 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 949 цього Кодексу, зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився (стаття 953 Цивільного кодексу України).

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що ліквідатор двічі звертався до зберігача - Відкритого акціонерного товариства "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром", щодо повернення майна.

Однак, Відкрите акціонерного товариства "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром", в порушення умов договору, визначених та погоджених сторонами, майно не повернуло.

Разом із цим, судом взято до уваги те, що ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 24.12.2013 у справі № 5010/621/2012-Б-25/10 за заявою боржника - Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" про банкрутство, в порядку статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", визнано грошові вимоги кредиторів до банкрута ВАТ "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай", а саме грошові вимоги: ВАТ "ВО "Житомирнерудпром" на суму 1 073,00 гривень (перша черга задоволення) та на суму 462 349, 16 гривень (четверта черга задоволення).

Вказаним вище судовим рішенням встановлено наступні обставини: 30.11.2010 між Відкритим акціонерним товариством "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" (поклажодавцем) та Відкритим акціонерним товариством "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром" (зберігачем) укладено договір зберігання № 1/3Б. На виконання договору передано на зберігання відвали скельних порід в кількості 4 515 куб. м. на суму 3 724 875, 00 гривень. Пунктом 4.1.1. договору визначено вартість зберігання за місяць - 27 090, 00 гривень. Однак, банкрут своїх зобов'язань щодо оплати послуг належним чином не виконав, у зв'язку із чим заборгованість боржника перед Відкритим акціонерним товариством "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром" за період з грудня 2010 року по липень 2012 року становить 462 349, 16 гривень. Вартість зберігання відвалів скельних порід з квітня 2012 року зменшена у зв'язку з реалізацією боржником в квітні 2012 року відвалів скельних порід у кількості 1 481, 5 куб. м. Як наслідок, 28.08.2012 до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява ВАТ "ВО "Житомирнерудпром" від 22.08.2012 № 01/62 (вх. № 2085 від 28.08.2012) з грошовими вимогами до Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" на суму 462 349, 16 гривень. Отже, 24.12.2013 вимога Відкритого акціонерного товариства "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром" щодо стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" вартості зберігання відвалів в розмірі 462 349, 16 гривень судом задоволено.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, вказана частина статті вказує на факти, які містяться у винесених раніше судових рішеннях. Ці факти мають для суду преюдиціальний характер (обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ). Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх з істинністю вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Аналізуючи наведені вище норми права, беручи до уваги обставини справи, з метою недопущення порушення майнових прав та інтересів кредиторів у справі про банкрутство та належного завершення ліквідаційної процедури у даній справі суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ліквідатора щодо витребування майна.

Керуючись статтями 9, 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтями 3, 12, 20, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву ліквідатора ОСОБА_1 про зобов'язання Відкритого акціонерного товариства "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром" повернути Відкритому акціонерному товариству "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" майно - Відвали скельних порід в кількості 3 033, 5 куб. м. загальною вартістю 2 502 637, 50 гривень (вх. № 14324/19 від 20.08.2019) - задовольнити.

2. Витребувати у Відкритого акціонерного товариства "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром" (вул. Перемоги, 29, м. Житомир, Житомирська область, 10014; ідентифікаційний код: 00292391) на користь Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" (вул. Левицького, 8, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76010; ідентифікаційний код: 00307833) майно - Відвали скельних порід в кількості 3 033, 5 куб. м. загальною вартістю 2 502 637, 50 гривень.

3. Дана ухвала є виконавчим документом відповідно до статті 3 Закону України "Про виконавче провадження".

4. Стягувачем за цією ухвалою є: Відкрите акціонерне товариство "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" (вул. Левицького, 8, м. Івано-Франківська область, 76010; ідентифікаційний код: 00307833)

Боржником за цією ухвалою є: Відкрите акціонерне товариство "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром" (вул. Перемоги, 29, м. Житомир, Житомирська область, 10014; ідентифікаційний код: 00292391).

5. Дану ухвалу направити:

- ініціюючому кредитору: Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018);

- ліквідатору: ОСОБА_1 (вул. Залізнична, 3/28, м. Івано-Франківськ, 76018);

- кредитору: Головному управлінню ДФС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018);

- кредитору: Публічному акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України" (вул. Атоновича, 127, м. Київ, 03150);

- Відкритому акціонерному товариству "Виробниче об'єднання "Житомирнерудпром" (вул. Перемоги, 29, м. Житомир, 10014).

6. Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення - 27.09.2019.

7. Строк пред'явлення ухвали до виконання з 28.09.2019 до 28.09.2022.

8. Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту.

9. Повний текст ухвали буде складено - 03.10.2019.

Суддя В. В. Михайлишин