ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.09.2019                      м.Харків Справа № 905/1273/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши справу №905/1273/19

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Обкомівський будинок»

про стягнення 135 992,82 грн.,

Суть спору: НАК «Нафтогаз України» звернулась до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ОСББ «Обкомівський будинок» 135 992,82 грн., з яких: 58 330,09 грн. - основний борг, 16 851,80 грн. - пеня, 7 464,65 грн. - 3% річних, 53 346,28 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу №1446/15-ТЕ-7 від 31.12.2014р. щодо оплати природного газу.

Ухвалою суду від 17.07.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1273/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач про розгляд даної справи повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду від 17.07.2018р. на його юридичну адресу 01601, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Б. Хмельницького, 6, що зазначена у позові та витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказана ухвала суду одержана позивачем 22.07.2019р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 896.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав. Про розгляд даної справи відповідач повідомлений належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб – порталі «Судова влада в Україні» (dn.arbitr.gov.ua), у розділі «Новини та події суду», з огляду на те, що згідно витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичною адресою відповідача є 83048, Донецька обл., м. Донецьк, Київський р-н, вул. Артема, 155 «Д», що є територією, на яку не здійснюється пересилання поштової кореспонденції.

Також ухвала суду від 17.07.2019р. розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Отже, з огляду на строк розгляду даної справи, який закінчується 16.09.2019р. (із врахуванням ч. 4 ст. 116 ГПК України), приймаючи до уваги, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України 16.09.2019р. господарським судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

31.12.2014р. між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (позивач, продавець) та ОСББ «Обкомівський будинок» (відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №1446/15-ТЕ-7, за умовами п.1.1. якого продавець зобов’язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України НАК «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі газ), на умовах цього договору.

Відповідно до умов п.1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

У п. 2.1. договору узгоджено, що продавець передає покупцеві з 01 січня 2015р. по 31 грудня 2015р. газ обсягом до 345 тис. куб. м., у т. ч. по місяцях кварталів: І кв. - 160 тис. куб. м., з яких: у січні - 55 тис. куб. м., у лютому - 60 тис. куб. м., у березні - 45 тис. куб. м.; ІІ кв. - 40 тис. куб. м., з яких: у квітні - 20 тис. куб. м., у травні - 10 тис. куб. м., у червні - 10 тис. куб. м.; ІІІ кв. - 30 тис. куб. м., з яких: у липні - 10 тис. куб. м., у серпні - 10 тис. куб. м., у вересні - 10 тис. куб. м.; ІV кв.- 115 тис. куб. м., з яких: у жовтні - 25 тис. куб. м., у листопаді - 35 тис. куб. м., у грудні - 55 тис. куб. м.

Приймання – передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання – передачі газу (п. 3.3 договору).

У п.3.4. договору узгоджено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з умовами п. 5.2. договору ціна за 1 000 куб. м. становить 1 091 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1 000 куб. м. природного газу – 1 091 грн., крім того ПДВ – 20 % - 218, 20 грн., всього з ПДВ – 1 309,20 грн.

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору).

Умовами п.7.2. договору встановлено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він зобов’язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (р. 11 договору).

Як посилається позивач, на виконання умов договору у січні 2015р. позивачем поставлено відповідачу природний газ в обсязі 44,554 тис. куб. м. на суму 58 330,09 грн.

Водночас, як свідчать матеріали справи, всупереч умовам п. 3.4 договору, згідно з яким обов’язок складання актів приймання – передачі природного газу, які, зокрема, містять інформацію щодо обсягу отриманого газу, покладено на відповідача, акт приймання – передачі у січні 2015р. відповідачем не складений.

В свою чергу, на підтвердження поставки газу у січні 2015 року у зазначеному обсязі позивачем надано: витяг з реєстрів споживачів природного газу «Теплопостачальні підприємства за договорами з НАК «Нафтогаз України», з боку яких не підписані акти приймання-передачі», який підписаний НАК «Нафтогаз України»; реєстр обсягів реалізації природного газу з ресурсів НАК «Нафтогаз України» через НАК «Нафтогаз України» через газорозподільні мережі ПАТ «Донецькміськгаз» за січень 2015р. (додаток №2 до договорів від 30.01.2014р. №14-45-ПР, №14-121-ТН, № 14-122-ТБ про закупівлю послуг з транспортування природного газу розподільними трубопроводами між НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Донецькміськгаз»), який підписаний постачальником газу НАК «Нафтогаз України» та газорозподільним підприємством ПАТ «Донецькміськгаз».

Отже, з огляду на дані вказаних реєстрів, а також на те, що відповідачем не надано до суду жодних заперечень щодо отримання газу, суд вважає доведеними позивачем обставини постачання відповідачу природного газу в обсязі 44,554 тис. куб. м. на суму 58 330,09 грн. у січні 2015р.

При цьому, загальна вартість газу - 58 330,09 грн. визначена позивачем виходячи з ціни, яка встановлена у договорі - 1 309,20 грн. з ПДВ (44,554 тис. куб. м. х 1 309,20 грн. з ПДВ = 58 330,09 грн. з ПДВ).

Між тим, відповідач не здійснив оплату отриманого природного газу, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Також судом встановлено, що згідно з п.1 Постанови КМУ №226 від 06.03.2019р. «Деякі питання акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» вирішено змінити тип публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» з публічного на приватне та перейменувати його в акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

За змістом витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на теперішній час найменування позивача зареєстровано як Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (НАК «Нафтогаз України»).

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч.1ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1446/15-ТЕ-7 від 31.12.2014р., згідно з яким позивач зобов'язався передати у власність покупцю природний газ, а відповідач - прийняти та оплатити цей природний газ до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч.ч. 1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, вищевстановлені обставини справи свідчать про те, що відповідач не здійснив оплату отриманого у січні 2015р. природного газу, внаслідок чого у відповідача виник борг у розмірі 58 330,09 грн. При цьому, жодних заперечень щодо наявності вказаного боргу, а тим більш доказів, що спростовують його наявність, відповідачем до суду не надано.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 58 330,09 грн., а отже і їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов’язання.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У ч. 2 ст.551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу положень ст. ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У п. 7.2 договору передбачено, що у разі порушення відповідачем строку оплати газу він зобов’язується сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованої відповідачу пені за період з 17.02.2015р. по 16.08.2015р. на суму боргу 58 330,09 грн. складає 16 851,80 грн., перевірений господарським судом, та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

В силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу 3 % річних за період з 17.02.2015р. по 24.05.2019р. на суму боргу 58 330,09 грн. складає 7 464,65 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу інфляційних втрат за період з 01.03.2015р. по 30.04.2019р. на суму боргу 58 330,09 грн. складає 53 346,28 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 16 851,80 грн., 3% річних у розмірі 7 464,65 грн., інфляційних втрат у розмірі 53 346,28 грн., а отже і їх задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольнити.

2.Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Обкомівський будинок» (83048, Донецька обл., м. Донецьк, Київський р-н, вул. Артема,155 «Д», ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м.Київ, Шевченківський р-н, вул. Богдана Хмельницького буд.6, ) основний борг у розмірі 58 330 (п’ятдесят вісім тисяч триста тридцять) грн. 09 коп., пеню у розмірі 16 851 (шістнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят одна) грн. 80 коп., 3% річних у розмірі 7 464 (сім тисяч чотириста шістдесят чотири) грн. 65 коп., інфляційні втрати у розмірі 53 346 (п’ятдесят три тисячі триста сорок шість) грн. 28 коп., судовий збір у розмірі 2 039 (дві тисячі тридцять дев’ять) грн. 89 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 23.09.2019р.

Суддя Л.В. Ніколаєва