СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2019 р. Справа №922/4842/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача не з`явився;

відповідача Кірічко Т.Л., посвідчення №1637 від 21.03.2017 року, довіреністю б/н від 15.04.2019 року;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл-Харків», м.Харків, (вх.№2759Х/1-40) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 року по справі №922/4842/15,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл-Харків», м.Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельний будинок «Слобожанка», м.Дніпропетровськ,

про стягнення 76692739,02 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 року у справі №922/4842/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Пономаренко Т.О., Прохоров С.А., Суслова В.В., повний текст складено 27.08.2019 року) у задоволені заяви про визнання наказу Господарського суду Харківської області від 25.05.2016 року у справі №922/4842/16 таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Смайл-Харків» з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне з`ясування обставин справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 року та прийняти нове судове рішення, яким визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 року у справі №922/4842/15 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено справу до розгляду. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання та документи в обґрунтування своєї позиції по справі.

Ухвала суду від 05.09.2019 року, яка направлялась на адреси відповідача та третьої особи, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулись до суду з позначкою поштового відділення «адресат відсутній»

Відповідно до частин 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною або яка міститься у відповідному реєстрі, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності представників відповідача та третьої особи.

У судовому засіданні 25.09.2019 року представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

У провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа №922/4842/15 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл-Харків», за участі 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Слобожанка», в якій просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом у розмірі 72378150,83 грн., суму строкової заборгованості за процентами в розмірі 705328,36 грн., суму простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3252838,28 грн., пеню за процентами в розмірі 355386,75 грн., строкову заборгованість по нарахованих комісіях в розмірі 4,37 грн., прострочену заборгованість по нарахованих комісіях в розмірі 30,43 грн., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.04. 2016 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл-Харків» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 72378150,83 грн. заборгованості за кредитом; 706328,36 грн. строкової заборгованості за процентами; 3252838,28 грн. простроченої заборгованості за процентами; 355386,75 грн. пені за процентами; 4,37 грн. боргу по нарахованих комісіях; 30,43 грн. простроченої заборгованості по нарахованих комісіях, 73080,00 грн. судового збору.

25.05.2016 року на примусове виконання вищевказаного рішення Господарського суду Харківської області від 14.04.2016 року видано відповідний наказ.

17.08.2016 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження №51936785.

14.08. 2019 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл-Харків» звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в якій просив суд визнати виконавчий документ - наказ Господарського суду Харківської області від 25.05.2016 року у справі №922/4842/15 таким, що не підлягає виконанню повністю.

В обґрунтування заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню Товариство з обмеженою відповідальністю «Смайл-Харків» посилається на припинення своїх зобов`язань за договором поруки №805/08.1/11-180 від 07.12.2011 року, у зв`язку з припиненням основного зобов`язання Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Слобожанка» за договором про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії №805/6-074 від 27.06.2006 року шляхом укладання мирової угоди, умовами якої врегульовано порядок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Слобожанка» перед кредиторами, в тому числі Акціонерним товариством «Укрсоцбанк». Дана мирова угода 16.10.2018 року затверджена ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/7099/15 про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Слобожанка» банкрутом.

Крім того, підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню Товариство з обмеженою відповідальністю «Смайл-Харків» також зазначає припинення зобов`язання за домовленістю сторін на підставі договору про розірвання договору поруки №805/15/08.1/11-180 від 07.12.2011 року, укладеного 28.12.2011 року між Акціонерним товариство «Укрсоцбанк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Смайл-Харків» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Слобожанка».

Так, підставою для стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл-Харків» за рішенням суду від 14.04.2016 року у даній справі став факт неналежного виконання зобов`язань за договором про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії №805/6/18/6-074 від 27.06.2006 року, укладеним між ТОВ «Торгівельний будинок «Слобожанка» та Акціонерним товариство «Укрсоцбанк», за належне виконання зобов`язань за яким ТОВ «Смайл-Харків» поручилося відповідно до укладеного ним з банком договору поруки № 805/15/08.1/11-180 від 07.12.2011 року.

27.08.2015 року постановою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/7099/15 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Слобожанка» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

16.10.2018 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/7099/15 затверджено мирову угоду, умовами якої врегульовано порядок погашення заборгованості ТОВ «Торгівельний будинок «Слобожанка» перед кредиторами, в тому числі Акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Зі змісту мирової угоди від 12.09.2018 року, затвердженої ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/7099/15 від 16.10.2018 року, а саме п.4.2.1.1. вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Слобожанка» передає, а заставний кредитор - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» приймає у власність наступне майно (далі «заставне майно»):

1) нежитлові приміщення цокольного поверху № 52', 53' площею 40,30 кв.м. і 1-го поверху №48', 49' площею 41,1 кв.м., загальною площею 81.4 кв.м., в літ. "А"-5", розташовані за адресою: м.Харків, просп. Леніна (Науки), 9;

2) комерційну нежитлову нерухомість (літ. А-1, загальною площею 514,2 кв.м., літ. Б-1, загальною площею 672,3 кв.м., літ. В1-4, загальною площею 822,1 кв.м., літ. В-4, загальною площею 2537,4 кв.м., літ. Г-1, загальною площею 240,8 кв.м., літ. Д-1, загальною площею 380,6 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, вул. Довгалівська, 9/7);

3) автомобіль Мегсеdes Веnz Sргіntег 616, д.н. НОМЕР_1 , 2006 р.в.;

4) автомобіль Мегсеdes Веnz Sргіntег 616, д.н. НОМЕР_2 , 2006 р.в.;

5) автомобіль Мегсеdes Веnz Sргіntег 616, д.н. НОМЕР_3 , 2006 р.в.;

6) автомобіль Мегсеdes Веnz Sргіntег 616, д.н. НОМЕР_4 , 2006 р.в.;

7) автомобіль Мегсеdes Веnz Sргіntег 616, д.н. НОМЕР_5 , 2006 р.в.;

8) автомобіль Мегсеdes Веnz Sргіntег 616, д.н. НОМЕР_6 , 2006 р.в.;

9) автобус І-VАN А07А1-60, д.н. НОМЕР_7 , 2006 р.в.

Право власності на зазначене в п.4.2.1.1 майно переходить від ТОВ «Торгівельний будинок «Слобожанка» до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на нерухоме майно з моменту державної реєстрації права власності на таке майно в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; на рухоме майно з моменту оформлення акту приймання-передачі (п.4.2.1.2 мирової угоди).

За умовами п.4.2.1.4. мирової угоди, з моменту передачі ТОВ «Торгівельний будинок «Слобожанка» у власність банку заставного майна вимоги Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», внесені до реєстру вимог кредиторів окремо, до четвертої та шостої черги вважаються погашеними (при цьому вимоги внесені окремо до реєстру погашаються повністю за рахунок заставного майна, інші вимоги четвертої та шостої черги фактично - підлягають прощенню).

Всі зобов`язання боржника перед Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» після переходу у власність заставного майна боржника до банку є такими, що належним чином виконані (п. 4.2.1.5. мирової угоди).

Крім того, судом встановлено, що 28.12.2018 року між Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», ТОВ «Торгівельний будинок «Слобожанка» та ТОВ «Смайл-Харків» укладено договір про розірвання договору поруки №805/15/08.1/11-180 від 07.12.2011 року, відповідно до умов якого сторони погодили достроково розірвати договір з 28.12.2018 року.

За умовами п.2 договору про розірвання договору поруки №805/15/08.1/11-180 від 07.12.2011 року з моменту набуття чинності договором про розірвання договору поруки сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та зобов`язаннями за договором поруки та заявляють про те, що не мають одна до одної будь-яких претензій щодо його виконання.

Оскільки умови мирової угоди у справі про банкрутство ТОВ «Торгівельний будинок «Слобожанка» виконані перед Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» в повному обсязі, а договір поруки №805/15/08.1/11-180 від 07.12.2011 року на даний час є розірваним, ТОВ «Смайл-Харків» вважає наявними підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, на підставі чого останній звернувся до суду з відповідною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.328 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 ст.328 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу.

Заявник посилається на факт відсутності обов`язку боржника у зв`язку із його припиненням. Таким чином, до предмету доказування входить встановлення факту наявності або відсутності обов`язку боржника ТОВ «Смайл-Харків» перед Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», який виник на підставі договору поруки від 07.12.2011 року №805/15/08.1/11-180, укладеного в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Торгівельний будинок «Слобожанка» за кредитним договором №805/6/18/6-074 від 27.06.2006 року, а також на підставі рішення суду у даній справі.

За умовами мирової угоди, на яку заявник посилається як на доказ належного виконання основного зобов`язання ТОВ «Торгівельний будинок «Слобожанка» за кредитним договором про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії №805/6/18/6-074 від 27.06.2006 року, у правовідносинах за яким ТОВ «Смайл-Харків» є фінансовим поручителем основного боржника, всі зобов`язання основного боржника перед банком є такими, що належним чином виконані лише після переходу у власність банку заставного майна.

Так, на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/7099/15 від 16.10.2018 року на виконання умов мирової угоди боржником було передано рухоме та нерухоме майно Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк».

Відповідно до копії довідки №12.1-02/47 від 21.03.2019 року, виданої представником Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», станом на 21.03.2019 року, в зв`язку з виконанням умов мирової угоди, затвердженою ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/7099/15 від 16.10.2018 року, Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» ніяких вимог та претензій до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок «Слобожанка» не має (а.с.170, т.16)

Разом з тим, із вказаної довідки не вбачається, за яким саме договором, яка саме заборгованість та за який саме період відсутня, і за якою Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» не має до ТОВ «Смайл-Харків» вимог та претензій.

Що стосується посилання заявника на факт розірвання договору поруки, яким забезпечувались зобов`язання за кредитним договором про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії № 805/6/18/6-074 від 27.06.2006 року, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 Цивільного Кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Договір про розірвання договору поруки №805/15/08.1/11-180 від 07.12.2011 року, укладеного між Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», ТОВ «Смайл-Харків» та ТОВ «Торгівельний будинок «Слобожанка», був підписаний сторонами 28.12.2018 року - після прийняття судом рішення по справі №922/4842/15, видачі та пред`явлення по ньому наказу до виконання і без будь-яких зауважень та застережень.

Слід відзначити, що з моменту прийняття судом рішення за наслідками розгляду справи підставою виникнення зобов`язань між сторонами є також рішення суду відповідно до ч.5 ст.11 Цивільного Кодексу України. Зазначене обумовлює наявність між сторонами поряд з матеріальними, також і процесуальних правовідносин.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1 статті 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Частиною 1 статті 598, статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 609 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Судовим рішенням Господарського суду Харківської області від 14.04.2016 року у справі №922/4842/15 встановлено порушення зобов`язання боржником та стягнуто з ТОВ «Смайл-Харків» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, положення статті 559 Цивільного кодексу України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов`язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов`язок поручителя щодо виконання зобов`язання за основним договором виник і з рішення суду, а не лише з договору поруки. А отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявність договору про розірвання договору поруки №805/15/08.1/11-180 від 07.12.2011 року, укладеного 28.12.2018 року між Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», ТОВ «Смайл-Харків» та ТОВ «Торгівельний будинок «Слобожанка», не є підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі №922/4842/15.

Частинами 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Так, частиною 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Після прийняття судом рішення за наслідками розгляду справи, починається кінцева стадія судового процесу - стадія виконання рішення суду, що обумовлює особливий порядок припинення зобов`язань, які виникли на підставі рішення суду та регулюються нормами процесуальних кодексів та Закону України «Про виконавче провадження».

Визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (повністю або частково), в порядку статті 328 Господарського процесуального кодексу України, процесуальний закон покладає на господарський суд, який видав наказ.

Наслідком визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 року підставами визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників є: якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

У пункті 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим у разі, якщо виконавчий документ вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

Таким чином, місцевий господарський суд, правомірно встановив, що передбачених Законом України «Про виконавче провадження» обставин для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню не вбачається.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі тотожні вимогам викладеним у заяві і спростовуються наявними в матеріалах справи документами, наявними між сторонами правовідносинами і діючими нормами права.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення ухвали Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 року у справі №922/4842/15 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 86, 129, 269, 271, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл-Харків» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.08.2019 року по справі №922/4842/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов