РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.09.2019Справа № 910/9040/19

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення 12 929,67 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Аркс" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення 12 929,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (після перейменування - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Аркс") на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) "Прямий захист" Оферта №144 від 02.01.2018 та у зв`язку з настанням страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Subaru Outback, державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідальність власника транспортного засобу автомобіля Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, станом на дату настання останньої була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/008452221, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування частини спричинених збитків у розмірі 12 929,67 грн. покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.07.2019 відкрито провадження у справі №910/9040/19; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 11.07.2019 була надіслана відповідачу на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б,2 під`їзд), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали та у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення №140 вручена відповідачу 15.07.2019.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (після перейменування - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Аркс") (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №101361Га/05АВ від 13.04.2018 (надалі - Договір), у формі заяви-приєднання (акцепти) до договору добровільного страхування наземного транспорту "Прямий захист" Оферта №144 від 02.01.2018, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом Subaru Outback, державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 11 Договору строк його дії встановлено з 14.04.2018 по 13.04.2019.

30.12.2018 о 10:05 год. по проспекту Миру в місті Маріуполі у Донецькій області, біля будинку 106, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю застрахованого автомобіля Subaru Outback, державний номер НОМЕР_1 , та автомобіля Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 , а саме: ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Subaru Outback, державний номер НОМЕР_1 , який повертав праворуч, у зв`язку з чим обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою № НОМЕР_3 про дорожньо-транспортну пригоду від 30.12.2018.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08.02.2019 у справі №263/247/19, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту №АХА2450163 від 22.02.2019, розрахунку страхового відшкодування, рахунку-фактури № від 01.02.2019, ремонтної калькуляції №1.003.18.0 від 22.02.2019 та на підставі заяви страхувальника ЕЛ_7638 від 01.04.2019 про виплату страхового відшкодування, позивач виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів (на рахунок ФОП ОСОБА_3 ) у сумі 14 929,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням №538940 від 25.02.2019.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08.02.2019 у справі №263/247/19 вбачається, що транспортний засіб автомобіль Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 , яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Subaru Outback, державний номер НОМЕР_1 , знаходився під керуванням ОСОБА_2 .

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 , встановлена у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи (з наданого позивачем витягу з бази МТСБУ) цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/008452221.

Наведеним договором (поліс №АМ/008452221) передбачено, що франшиза становить 2 000 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб 100 000,00 грн.

Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП), тобто, станом на 30.12.2018.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підтвердження розміру витрат, завданих спірною ДТП автомобілю страхувальника за Договором, позивачем було надано суду страховий акт №АХА2450163 від 22.02.2019, розрахунок страхового відшкодування, рахунок-фактури № від 01.02.2019, ремонтну калькуляцію №1.003.18.0 від 22.02.2019 та платіжне доручення №538940 від 25.02.2019 на суму 14 929,67 грн. з призначенням платежу - оплата страхового відшкодування згідно акту №АХА2450163, ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_4 , рах. № НОМЕР_5 від 01.02.2019 без ПДВ, яке було здійснено на рахунок зазначеної вигодонабувачем в повідомлені про настання події, що має ознаки страхового випадку та заява на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу від 15.01.2019.

З аналізу ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України та ст.ст. 25, 26 Закону України "Про страхування" вбачається, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами по справі.

Пунктом 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003, передбачено, що значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до Свідоцтва № НОМЕР_6 про державну реєстрацію транспортного засобу автомобіля Subaru Outback, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску - 2011 і на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував 7 - ми років, а тому коефіцієнт фізичного зносу дорівнював нулю.

Суд відзначає, що в матеріалах справи відсутні докази наявності у автомобіля Subaru Outback, державний номер НОМЕР_1 , коефіцієнта фізичного зносу, який має враховуватись при визначенні вартості відновлювального ремонту.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи належним чином підтверджується вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Outback, державний номер НОМЕР_1 , за наслідками його пошкодження у спірній ДТП, у розмірі 14 929,67 грн.

З наявного в матеріалах справи платіжного доручення №538 940 від 25.02.2019, вбачається, що позивачем було перераховано страхувальнику (на рахунок ФОП ОСОБА_3 ) кошти у розмірі 14 929,67 грн., а відтак в межах вказаної суми до позивача перейшло право вимоги страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Положеннями полісу №АМ/008452221 було передбачено франшизу у розмірі 2 000,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб 100 000,00 грн.

З метою отримання страхового відшкодування позивач на підставі ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із заявою вих. №ЕЛ_7638 від 01.04.2019.

На підтвердження звернення із вказаною заявою № ЕЛ_7638 від 01.04.2019, позивачем подано до суду фіскальний чек від 01.04.2019, опис вкладення у цінний лист від 01.04.2019, відповідно до яких відповідну заяву відповідачу було направлено 01.04.2019. та у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення №982 дана заява вручена відповідачу 04.04.2019.

У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

З огляду на дату одержання відповідачем заяви №ЕЛ_7638 від 01.04.2019, суд дійшов висновку, що станом на дату розгляду даної справи строк виконання Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон" зобов`язання з виплати страхового відшкодування за полісом №АМ/008452221 є таким, що настав.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом № АМ/008452221 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також встановлену у визначеному законодавством порядку вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Outback, державний номер НОМЕР_1 , відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 12 929,67 грн.

Відповідач належними та допустимими доказами доводи позивача не спростував, доказів оплати страхового відшкодування не надав, а матеріали справи їх не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" страхового відшкодування у розмірі 12 929,67 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912) суму страхового відшкодування у розмірі 12 929 (дванадцять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 67 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В. Бойко