ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019м. ДніпроСправа № 904/3174/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720)

до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара (49010, м. Дніпро, пр. Гагаріна, 72; ідентифікаційний код 02066747)

про стягнення 3 070 грн. 62 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№3291/19 від 25.07.2019р.), в якій просить розглянути даний позов у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, стягнути з відповідача - Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара 3 070 грн. 62 коп., що складає 2 686 грн. 79 коп. - пені за прострочку оплати за природний газ, поставлений відповідно до умов договору від 20.01.2017р. №00529/17-ТЕ(Т) купівлі-продажу природного газу, та 383 грн. 83 коп. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення відповідачу Дніпровському національному університету імені Олеся Гончара - 05.08.2019р.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013р. №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається 20.01.2017 між позивачем Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як постачальником, та відповідачем - Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара, як споживачем, було укладено договір №00529/17-ТЕ(Т)-4 про постачання природного газу (далі Договір, а.с. 14 - 22), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах договору.

Згідно пункту 1.2 Договору природний газ, що поставляється за Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. ДК 016:2010: 06.20.1 Газ природний, скраплений або в газоподібному стані (09123000-7-Природний газ).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 січня 2017 р. до 31 березня 2017 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 12.1 Договору).

Відповідно пункту 1 Додаткової угоди від 31.03.2017р. №2 до Договору сторони погодили викласти пункт 2.1 статті 2. «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» у наступній редакції: « 2.1. Постачальник передає споживач з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року газ обсягом до 349,191 тис. куб. м. (триста сорок дев`ять тисяч сто дев`яносто один куб.м.), у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб м): - у січні 131,242 тис. куб. м., у лютому 146,507 тис. куб. м., у березні 71,442 тис. куб. м., що разом за І квартал 2017 року 349,191 тис. куб. м.

Обсяги природного газу, які планується поставити згідно з Договором (далі - планований обсяг), повністю забезпечують споживача природним газом для потреб, зазначених у пункті 1.2 Договору (пункт 2.2 Договору).

Згідно з пунктом 3 Додаткової угоди від 23.01.2017р. №б/н до Договору сторони погодили викласти пункт 2.3 розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники газу» абзацом в наступній редакції: « 2.3. Перегляд та коригування планових обсягів природного газу, що планується передати за цим договором відповідно до пункту 2.1., може змінюватись за ініціативою споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного місяця постачання газу.

Згідно із пунктом 3.4 Договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу; обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Відповідно до пункту 5.2 Договору ціна за 1000 куб. метрів природного газу за Договором становить 4 942 грн. 00 коп., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%; усього до сплати разом з податком на додану вартість - 5 930 грн. 40 коп. (п`ять тисяч дев`яносто тридцять грн. 40 коп.).

Згідно з пунктом 5.4 Договору в редакції Додаткової угоди від 31.03.2017 року №2 загальна вартість Договору становить 1 725 701 грн. 91 коп., крім того ПДВ 345 140 грн. 38 коп., разом з ПДВ 2 070 842 грн. 29 коп. (два мільйони сімдесят тисяч вісімсот сорок дві грн. 29 коп.).

Як вбачається на виконання умов Договору у період з січня 2017 року по березень 2017 року позивачем було здійснено постачання відповідачу газу на загальну суму 2 070 842 грн. 29 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с.26-28):

- від 31.01.2017р. за січень 2017 року на суму 778 317 грн. 55 коп.;

- від 28.02.2017р. за лютий 2017 року на суму 868 845 грн. 11 коп.;

- від 31.03.2017р. за березень 2017 року на суму 423 679 грн. 63 коп.

Відповідно до статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи; для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг; неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо; інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку; права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку; підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку; відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи (частини 1-3, 7, 8 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні).

Отже, судом встановлено, що надані позивачем договір від 20.01.2017р. №00529/17-ТЕ(Т)-4 про постачання природного газу, акти приймання-передачі природного газу: - від 31.01.2017р. за січень 2017 року на суму 778 317 грн. 55 коп., - від 28.02.2017р. за лютий 2017 року на суму 868 845 грн. 11 коп., - від 31.03.2017р. за березень 2017 року на суму 423 679 грн. 63 коп. складені між позивачем та відповідачем та містять всі обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і в розумінні вказаного Закону є первинними й такими, що підтверджують здійснення відповідних господарських операцій по постачанню позивачем відповідачу природного газу.

У пункті 6.1 Договору сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу; остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місцем поставки газу.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, відповідач повинен був остаточно розрахуватися за отриманий газ відповідно до актів приймання-передачі природного газу:

- від 31.01.2017р. за січень 2017 року на суму 778 317 грн. 55 коп. до 25.02.2017р. (включно);

- від 28.02.2017р. за лютий 2017 року на суму 868 845 грн. 11 коп. до 25.03.2017р. (включно);

- від 31.03.2017р. за березень 2017 року на суму 423 679 грн. 63 коп. до 25.04.2017р. (включно).

Як вбачається згідно довідки по операціях по підприємству Дніпровському національному університету імені Олеся Гончара (а.с.30) відповідач за поставлений газ розрахувався повністю, проте з порушенням строків, установлених Договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногоспо-0дарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 8.2 Договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення; нарахування пені не здійснюється постачальником на суму оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20.

Таким чином, згідно розрахунку пеня становить 2 686 грн. 79 коп. (з 28.02.2017р. по 05.03.2017р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, згідно розрахунку річні становлять - 383 грн. 83 коп. (з 28.02.2017р. по 05.03.2017р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати у розмірі 1 921 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара (49010, м. Дніпро, пр. Гагаріна, 72; ідентифікаційний код 02066747) про стягнення 3 070 грн. 62 коп. - задовольнити.

Стягнути з Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара (49010, м. Дніпро, пр. Гагаріна, 72; ідентифікаційний код 02066747) на користь Акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) 2 686 (дві тисячі шістсот вісімдесят шість) грн. 79 коп. пені, 383 (триста вісімдесят три) грн. 83 коп. річних та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

30.09.2019р.