ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2019 року Справа № 908/1645/18

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Березкіної О.В., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання Абадей М.О.

Учасники справи:

від позивача: ОСОБА_1 , ордер серії КС №496081 від 26.07.2019, адвокат,

від відповідача: представник не з`явився,

від третьої особи-1: представник не з`явився,

від третьої особи-2: представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Приазовкурорт на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/1645/18 (суддя Проскуряков К.В., повне рішення складено 15.04.2019)

за позовом Приватного акціонерного товариства Приазовкурорт, м. Бердянськ Запорізької області

до Бердянської міської ради, м. Бердянськ Запорізької області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на сторні відповідача Фонд державного майна України, м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на сторні відповідача Приватне підприємство Сенді, м. Бердянськ Запорізької області

про припинення права користування земельними ділянками та визнання незаконною бездіяльності

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

1.1. У серпні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Приазовкурорт» (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Бердянської міської ради (надалі відповідач) та просило:

- припинити право користування ПрАТ «Приазовкурорт» () земельними ділянками, які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 вул. Макарова, 3-в (три «В») загальною площею 0,7231 га; м. Бердянськ, вул. Волкова, 20 (двадцять) загальною площею 8,6481 га; м. Бердянськ, бул. Центральний, 10 (десять) загальною площею 2,42 га; м. Бердянськ, вул. Волкова, 22 (двадцять два) загальною площею 0,1966 га з « 24» січня 2017 року;

-визнати незаконною бездіяльність Бердянської міської ради () щодо припинення права ПрАТ "Приазовкурорт" користування земельними ділянками, які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 вул. АДРЕСА_2 , 3-в (три «В») загальною площею 0,7231 га; м. Бердянськ, вул. Волкова,20 (двадцять) загальною площею 8,6481 га; м. Бердянськ, бул. Центральний,10 (десять) загальною площею 2,42 га; м. Бердянськ, вул. Волкова,22 (двадцять два) загальною площею 0,1966 га, та надані у користування за договорами оренди землі, укладеними між сторонами « 29» квітня 2005 року, « 17» січня 2004 року, « 12» січня 2004 року, які зареєстровані в реєстрі за №38, №2504, №2505, №2490.

1.2. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 04.05.2012р. у справі №24/5009/7976/11, яке залишено в силі Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.2017 (за винятком одного об`єкта - ангару «Г» по вул. Макарова, АДРЕСА_3 ,) право власності на нерухоме майно, що розташоване на спірних земельних ділянках, було визнано за державою в особі Фонду державного майна України. Втім останній право власності на це майно за державою до цього часу не зареєстрував, а Бердянська міська рада на численні звернення позивача не припинила його право користування цими земельними ділянками, не замінила сторону договорів оренди земельних ділянок, у зв`язку з чим позивачу продовжують нараховувати орендну плату, його майно знаходиться в податковій заставі та відчужується задля погашення податкових боргів. При цьому посилається на положення ст. 377 Цивільного кодексу України, ст.ст. 120, 141 Земельного кодексу України, ст.ст. 7, 31 Закону України «Про оренду землі», ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

1.3. Ухвалою суду від 17.09.2018 р. було прийнято позовну заяву до розгляду, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонд державного майна України та Приватне підприємство «Сенді».

1.4. Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що в діях Бердянської міської ради немає порушення, не визнання або оспорювання факту припинення права користування відповідача земельними ділянками, нерухоме майно на яких перейшло у власність іншої особи. Вважає, що право користування особи переходить до іншої особи шляхом його припинення у однієї особи та набуття іншою особою правонабувачем права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці. Бердянська міська рада цієї обставини не оскаржує жодним чином. Крім того зазначає, що Бердянською міською радою не приймалось жодних рішень про відмову у розірванні договору та позивач не звертався до Бердянської міської ради з пропозицією про дострокове розірвання договору оренди землі з додаванням відповідних проектів договорів. Таким чином, твердження позивача про порушення їх прав шляхом відмови та (або) зволікання при розгляді пропозиції щодо розірвання договору оренди землі з боку Бердянської міської ради є безпідставними та необгрунтованими.

1.5. Третя особа-1 у своїх поясненнях визнавала факт визнання за державою в особі Фонду державного майна України права власності та витребування із чужого незаконного володіння об`єктів нерухомого майна від ПрАТ "Приазовкурорт" за спірними адресами, втім вказувала на неналежний спосіб захисту позивачем свого права та непідвідомчість спору в частині визнання незаконною бездіяльності Бердянської міської ради господарським судам.

1.6. Третя особа-2 зазначила, що не вбачає порушення власних прав чи будь-якого можливого впливу на свої права від заявлених позовних вимог позивача.

1.7. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/1645/18 (суддя Проскуряков К.В.):

- відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині щодо припинення права користування ПрАТ «Приазовкурорт» () земельними ділянками, які розташовані за адресами: АДРЕСА_2 ,3-в (три «В») загальною площею 0,7231 га; м. Бердянськ, вул. Волкова,20 (двадцять) загальною площею 8,6481 га; м. Бердянськ АДРЕСА_4 вул. Волкова,22 (двадцять два) загальною площею 0,1966 га з « 24» січня 2017 року;

- закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України в частині щодо припинення права користування ПрАТ «Приазовкурорт» () земельною ділянкою, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, бул. Центральний,10, загальною площею 2,42 га з « 24» січня 2017 року;

- закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України в частині вимоги щодо визнання незаконною бездіяльністю Бердянської міської ради () щодо припинення права ПрАТ "Приазовкурорт" користування земельними ділянками, які розташовані за адресами: АДРЕСА_2 3-в (три «В») загальною площею 0,7231 га; м. Бердянськ, вул. Волкова,20 (двадцять) загальною площею 8,6481 га; м. Бердянськ, бул. Центральний,10 (десять) загальною площею 2,42 га; м. Бердянськ, вул АДРЕСА_5 Волкова,22 (двадцять два) загальною площею 0,1966 га, та надані у користування за договором оренди землі, укладеного між сторонами « 29» квітня 2005 року, « 17» січня 2004 року, « 12» січня 2004 року, які зареєстровані в реєстрі за №38, №2504, №2505, №2490.

1.8. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині припинення права користування ПрАТ «Приазовкурорт» земельними ділянками, суд послався на те, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. В частині припинення права користування ПрАТ «Приазовкурорт» земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2,42 га суд закрив провадження із підстав відсутності реєстрації такого права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в іншій частині закрив провадження у справі з тих підстав, що вимога підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

2. Доводи апеляційної скарги та відзиву на неї.

2.1. Позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, а його вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- рішення суду в частині відмови в позові не містить необхідних аргументів, посилання на норми матеріального права та підстав щодо відмови в позові про припинення права користування земельною ділянкою в разі переходу права власності на нерухоме майно до іншої особи;

- суд вийшов за межі позовних вимог і дійшов помилкового висновку, що позов містить вимогу про припинення права користування земельною ділянкою шляхом розірвання договору оренди земельної ділянки та невірно застосував норми ст. 32 Заакону України «Про оренду землі», які не регулюють спірні відносини;

- суд вірно послався на положення закону та практику Верховного Суду щодо автоматичного переходу права оренди спірних земельних ділянок до нового власника нерухомого майна - Фонду державного майна України, проте не врахував, що в даній фактичній ситуації автоматичне припинення та заміна сторони в зобов`язанні не відбулися, тому логічним наслідком аргументації суду було б прийняття рішення про припинення права користування ПрАТ «Приазовкурорт» земельними ділянками;

- позивач не погоджується з висновком суду про те, що він не подав доказів звернення до суду з позовом до Фонду державного майна України про зобов`язання здійснити реєстрацію права власності на це майно або до державного реєстратора з вимогою щодо внесення запису до Реєстру згідно з рішенням господарського суду, оскільки визначення способу захисту свого порушеного права являється виключно правом позивача, та законом прямо передбачена можливість припинення права користування земельними ділянками з підстав, встановлених Земельним кодексом України;

- підстави реєстрації права власності, визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який містить вичерпний перелік рішень суду, на підставі яких здійснюється реєстрація прав та їх обтяжень, та саме у Фонду державного майна України виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на нерухоме майно та земельну ділянку, розташовану під будівлями, а позивач з цього часу не є власником нерухомого майна і землекористувачем, та ці підстави унеможливлюють доцільність звернення до суду з позовом до Фонду державного майна України;

- суд дійшов безпідставного висновку, що спір в частині визнання незаконною бездіяльності Бердянської міської ради носить публічно-правовий характер і закрив провадження у справі, неврахувавши положень ст. 12, 142 Земельного кодексу України, ст. 24, 26 Закону України «Про місцеве самоврядуваня в Україні», якими встановлено, що припинення права користування відбувається виключно з доброї волі землекористувачів та з інших підстав, передбачених законом, а юридичне оформлення здійснюється рішеннями органу виконавчої влади, та відповідно до ст.4, 20 ГПК України такий спір підвідомчий господарському суду, суд в цій частині прийняв незаконне рішення та не спростував доводи позивача про приватно-правовий характер відносин сторін.

2.2. В додаткових поясненнях зазначає, що суд безпідставно закрив провадження у справі відносно права користування земельною ділянкою бул. Центральний,10, загальною площею 2,42 га з огляду на відсутність реєстрації такого права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки договір було укладено до початку функціонування цього реєстру та він був зареєстрований належним чином відповідно до діючого на час його укладання законодавства. Також посилається на те, що в інших випадках переходу права власності на нерухоме майно відповідач приймає рішення про припинення права користування позивачем земельними ділянками, а в даному випадку допустив бездіяльність, яка призвела до накопичення податкового боргу орендаря.

2.3. Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, просив справу розглядати без участі його представника, рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вказуючи на те, що перехід права власності на нерухоме майно є автоматичною підставою припинення права користування земельними ділянками та не потребує ніяких додаткових дій чи рішень, а договір припиняється в частині щодо відчужувача, а новий власник набуває права оренди за чинним договором, та ст.143 Земельного кодексу України не містить такої підстави, як примусове припинення права оренди у зв`язку з набуттям іншою особою права власності на нерухоме майно.

2.4. Третя особа-1 відзив на апеляційну скаргу не надала, присутність повноважного представника в судовому засіданні не забезпечила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

2.5. Третя особа-2 у своїх поясненнях зазначає, що придбала у позивача нерухоме майно ангар «Г» за адресою АДРЕСА_6 . Макарова,3з, належним чином оформила право власності та право користування земельною ділянкою, що знаходиться під цим ангаром, тому не вбачає порушення власних прав чи будь-якого можливого впливу на свої права від заявлених позовних вимог позивача, просила справу розглядати без її участі.

3. Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

3.1. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами між Бердянською міською радою, як орендодавцем, та Закритим акціонерним товариством «Приазовкурорт» (яке було перейменовано в Приватне акціонерне товариство «Приазовкурорт»), як орендарем, було укладено наступні договори оренди земельних ділянок:

- від 29.04.2005 (з врахуванням додаткової угоди від 20.11.2013) щодо земельної ділянки загальною площею 0,7231 га, кадастровий номер :07:004:0028, в АДРЕСА_7 . АДРЕСА_2 , 3-в для розміщення та обслуговування господарчого майданчика, на якій знаходяться об`єкти нерухомого майна: нежитлові будівлі та споруди, а також інші об`єкти інфраструктури, строком дії до 01.12.2029 року. Договір зареєстрований у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.05.2005р. за №38.

- від 17.01.2004 (з врахуванням додаткової угоди від 20.11.2013) щодо земельної ділянки площею 8,6481га (кадастровий номер :07:004:0022), розташованої в АДРЕСА_7 . АДРЕСА_1 по АДРЕСА_8 , для обслуговування будівель та споруд санаторію «Приазов`є», строк дії договору з 01.01.2004 до 01.12.2028, договір зареєстровано в Книзі записів договорів оренди землі 23.01.2004 за №2504.

- 17.01.2004 щодо земельної ділянки площею 2,42 га (кадастровий номер :07:004:0115), розташованої в м. Бердянську Запорізької області, по бул. Центральний АДРЕСА_9 , для обслуговування споруд санаторію «Приазов`є», строк дії договору з 01.01.2004 до 01.12.2028, договір зареєстровано в Книзі записів договорів оренди землі 23.01.2004 за №2505.

- від 12.01.2004 (з врахуванням додаткової угоди від 20.11.2013) щодо земельної ділянки площею 0,1966 га (кадастровий номер :07:004:0110), розташованої в АДРЕСА_1 , для обслуговування побутового корпусу ККП «Відпочинок», строк дії договору з 01.01.2004 до 01.12.2028, договір зареєстровано в Книзі записів договорів оренди землі 19.01.2004 за №2490.

3.2. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.05.2012 у справі №24/5009/7976/11 за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Виконавчого комітету Бердянської міської ради, до Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт», до Бердянської міської ради, за участю третіх осіб - Комунальне підприємство «Бердянське бюро технічної інвентаризації», Приватне акціонерне товариство лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровлення», Федерація профспілок України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Запорізька обласна рада професійних спілок про визнання недійсними пунктів 5.4, 5.5, 5.5.1, 5.5.2, 5.6, 5.6.1, 5.6.2, 5.6.3, 5.7, 5.7.1, 5.7.2, 5.7.3, 5.8 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради №254 від 15.05.2003 «Про оформлення права власності», визнання права власності на об`єкти нерухомого майна за державою Україна в особі Фонду державного майна України та витребування об`єктів нерухомого майна із чужого незаконного володіння позовні вимоги було задоволено повністю:

- визнано недійсними пункти 5.4, 5.5, 5.5.1, 5.5.2, 5.6, 5.6.1, 5.6.2, 5.6.3, 5.7, 5.7.1, 5.7.2, 5.7.3, 5.8 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради №254 від 15.05.2003 «Про оформлення права власності»;

- визнано право власності за державою Україна в особі Фонду державного майна України на об`єкти нерухомого майна Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» за адресою: вулиця Макарова, 3-В, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А,Б,В,Ж,Л,Н,О,П,С, прибудов б,б1,б2, навісу У, складів И,К, ангару Г, вбиральні Д та споруд; вулиця Волкова,20, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А,В,В1,Г,Е,Е1,Ж,Ж1,З,З1, прибудов «г,г1,е,е1,ж,ж1,з,з1», складу «С» та споруд; бульвар Центральний,10, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної будівлі А, сцени Г1, підсобної будівлі «В» та споруд; вулиця Волкова, 22, АДРЕСА_7 . Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» та споруд;

- витребувано із чужого незаконного володіння Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_10 область, що складається з основних будівель А,Б,В,Ж,Л,Н,О,П,С, прибудов б,б1,б2, навісу «У», складів И,К,ангару Г, вбиральні Д та споруд; вулиця Волкова, АДРЕСА_8 , АДРЕСА_11 Бердянськ, Запорізька область , що складається з основних будівель А,В,В1,Г,Е,Е1,Ж,Ж1,З,З1, прибудов «г,г1,е,е1,ж,ж1,з,з1», складу «С» та споруд; бульвар Центральний, АДРЕСА_9 , м АДРЕСА_1 , Запорізька області, що складається з основної будівлі «А», сцени Г1, підсобної будівлі «В» та споруд; вулиця Волкова,22, м.Бердянськ, Запорізької області, що складається з основної будівлі «А», прибудови «а» та споруд і повернути у власність держави в особі Фонду державного майна України.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.2017 у справі №24/5009/7976/11 вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін частково, за виключенням «ангару літ. Г» по АДРЕСА_2 3-В АДРЕСА_12 Бердянськ, оскільки його власником є Приватне підприємство «Сенді».

3.3. Вказане рішення суду було виконано в повному обсязі в примусовому порядку, про що свідчить Постанова головного державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 31.08.2017 про закінчення виконавчого провадження, згідно якої встановлено повне фактичне виконання рішення суду згідно акту державного виконавця від 30.08.2017 (а.с.56 т.4).

3.4. Рішенням Бердянської міської ради №56 від 18.02.2016 вулиця Волкова була перейменована на вулицю Перлинна.

3.5. З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2018 за Державою зареєстровано право власності на основні будівлі «А», прибудови «а» та споруди по АДРЕСА_10 (а.с.111 т.4). На інші витребувані у позивача об`єкти інформація щодо реєстрації права власності за Державою відсутня, та третьою особою-1 відсутність такої реєстрації не оспорюється.

3.6. Позивач, вважаючи, що його право користування земельними ділянками припинено, звертався до Бердянської міської ради із наступними заявами:

- від 27.03.2018 за №07/175, у якій просив Орендодавця припинити право користування позивача земельними ділянками за переліченими адресами, зокрема, і спірними, посилаючись на перехід права власності на об`єкти нерухомого майна на підставі судових рішень. До заяви надав копії договорів та судових рішень;

- від 01.06.2018 за №07/312 із зазначенням про неотримання відповіді на попередню заяву протягом тривалого строку та вказував, що тривалий розгляд цієї заяви виражається у завданні товариству фінансових збитків, які полягають в нарахуванні ПрАТ «Приазовкурорт» орендної плати за користування земельними ділянками по договорам оренди;

- від 08.06.2018 за №07/328 з вимогою про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок та припинення права користування земельними ділянками;

- від 26.07.2018 за №07/427, в якому просив невідкладно розглянути направлені раніше листи від 08.06.2018 за вих. №07/328, від 01.06.2018 за вих.№07/312, та прийняти рішення по суті заявлених Товариством в ньому вимог, та надати аргументовані пояснення щодо причин затягування термінів прийняття рішення на сесії міської ради про припинення права користування земельними ділянками.

3.7. На ці звернення Відповідач надав наступні відповіді:

- 25.05.2018 (лист від 02.05.2018 за №491 «Про розгляд листа від 27.03.2018 №07/175», в якій зазначено, що лист та матеріали щодо припинення права ПрАТ «Приазовкурорт» користування земельними ділянками передано на розгляд постійній комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології. З урахуванням статті 10 Закону України «Про адміністративні послуги» результат розгляду звернення ПрАТ «Приазовкурорт», а саме витяг з рішення сесії Бердянської міської ради, заявник зможе отримати через 10 днів після засідання чергової сесії Бердянської міської ради в центрі надання адміністративних послуг у м. Бердянськ, розташованого за адресою: 71100, м. Бердянськ, пр. Азовський, 37/9.

- від 02.07.2018р. за №01-4473/31, в якій вказано, що лист ПрАТ «Приазовкурорт» від 27.03.2018 за №07/175 щодо припинення права користування земельними ділянками був розглянутий на засіданні постійної комісії міської ради з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології, що відбулось 06.06.2018. Відповідно до рекомендацій постійної комісії міської ради від 06.06.2018 за №60-1-77 лист ПрАТ «Приазовкурорт» від 27.03.2018 за №07/175 (вхід. №8040 від 30.03.2018) та матеріали до нього направлені до юридичного управління виконавчого комітету Бердянської міської ради для опрацювання та підготовки інформації.

Відповіді на лист від 26.07.2018 за №07/427 позивачу не надано.

Інші наявні в справі листи відповідача від 21.07.2017, від 21.09.2017, від 07.07.2017 не стосуються предмета спору.

3.8. В матеріалах справи наявний також протокол №65 від 07.09.2018 проведення засідання постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології Бердянської міської ради, на розгляді якої знаходилося дві заяви позивача щодо припинення права користування земельними ділянками та про розірвання договорів оренди. По вказаних заявах комісією прийнято рішення про відмову в достроковому розірванні договорів.

Відповідач, подаючи інформацію контролюючим органам відповідно до вимог ст. 288 Податкового кодексу України зазначає позивача як орендаря земельних ділянок, про що свідчить лист Головного управління ДФС у Запорізькій області від 24.07.2018 (а.с.14 т.3).

3.9. Невизнання відповідачем факту припинення права оренди позивача і є підставою цього позову.

4. Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

4.1. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між сторонами існували взаємовідносини з оренди земельних ділянок комунальної власності, які регулюються загальними положеннями цивільного законодавства, Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі».

4.2. Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

4.3. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Вказані положення також кореспондуються із ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України.

4.4. Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі №6296/17, від 19.06.2018 р. справі №922/3655/17, від 05.09.2018 у справі № 904/9027/17, від 07.11.2018 у справі №910/20774/17, від 29.11.2018 у справі № 915/1416/17, від 06.12.2018 у справі № 902/1592/15, від 27.02.2019 у справі №913/661/17 від 06.03.2019 у справі №914/2687/17, наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки, відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні, і що після відчуження об`єктів нерухомості позивачі не повинні сплачувати орендну плату за земельну ділянку, користувачем якої вони вже не є, а зобов`язання з такої сплати автоматично виникає у нового власника нерухомості.

4.5. Судом встановлено та не спростовується учасниками справи, що на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 04.05.2012 у справі №24/5009/7976/11, яке набрало законної сили 24.01.2017 та фактично було виконано 30.08.2017, право власності на об`єкти нерухомості, розташовані на спірних орендованих ділянках, було визнано за державою в особі Фонду державного майна України. Втім, уповноважений орган до цього часу не здійснив реєстрацію цього права за державою, крім одного об`єкта будівлі «А», прибудови «а» та споруди по АДРЕСА_1 , державна реєстрація якого відбулася 16.02.2018.

За наведених обставин апеляційний суд доходить висновку, що фактичне користування земельними ділянками з 30.08.2017 (часу виконання рішення суду) здійснює власник майна - держава в особі Фонду державного майна України, а отже наявні передбачені законодавством, а саме ст. 120, 141 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 31 Закону України «Про оренду землі», підстави для визнання правовідносин за договорами оренди земельних ділянок від 29.04.2005, від 17.01.2004, від 17.01.2004, від 12.01.2004 припиненими для орендаря ПрАТ «Приазовкурорт».

4.6. Відповідно до ст.5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

4.7. Наведеними положеннями чинного законодавства передбачено автоматичне припинення права користування земельними ділянками орендаря у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови). Втім, у даній справі держава в особі Фонду державного майна України набула право власності на нерухоме майно на підставі рішення суду, державну реєстрацію цього майна не здійснює, відповідач не визнає права ПрАТ «Приазовкурорт» на припинення цих договорів в частині орендаря, про що свідчить переписка сторін, тому в даному випадку є ефективним способом захисту саме припинення такого права в судовому порядку.

Можливість такого припинення права користування земельною ділянкою у попереднього власника майна викладена також у постанові Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №910/7197/18.

Бердянською міською радою також приймаються рішення саме щодо припинення права користування земельною ділянкою у попереднього власника майна (а.с.25-40 т.3 та рішення №29 від 20.12.2018 саме відносно позивача щодо іншої земельної ділянки).

4.8. За наведених обставин позовні вимоги про припинення позивачу права користування спірними ділянками є правомірними, втім підлягають задоволенню частково з часу коли фактично він передав нерухоме майно державі в особі Фонду державного майна України 30.08.2017, що підтверджено постановою державного виконавця, а не з часу набрання законної сили рішенням суду 24.01.2017.

4.9. Суд першої інстанції частково вірно встановивши фактичні обставини справи та навівши правильно норми матеріального права, дійшов помилкового висновку, що позовні вимоги заявлені про дострокове розірвання договорів шляхом припинення права користування, не врахувавши всі обставини справи та вимоги ст. 5 ГПК України щодо ефективності судового захисту, та безпідставно відмовив у позові в цій частині.

4.10. Колегія суддів також вважає помилковим висновок суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України щодо припинення права користування ПрАТ «Приазовкурорт» земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_10 , загальною площею 2,42 га з « 24» січня 2017 року з посиланням на відсутність реєстрації такого права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як встановлено судом, 17.01.2004 між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,42 га, розташованої в АДРЕСА_7 . АДРЕСА_10 , АДРЕСА_9 , для обслуговування споруд санаторію «Приазов`є», строк дії договору з 01.01.2004 до 01.12.2028, договір зареєстровано в Книзі записів договорів оренди землі 23.01.2004 за №2505.

Вказаний договір недійсним не визнавався, доказів розірвання сторонами в добровільному порядку матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту реєстрації цих прав. Договір було зареєстровано відповідно до законодавства, яке діяло на час його укладення та до початку функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На відміну від інших спірних договорів, в цей договір зміни не вносилися, тому і відсутня реєстрація права оренди в означеному реєстрі, що не свідчить про відсутність такого права у позивача.

4.11. Позивач також просить визнати незаконною бездіяльність Бердянської міської ради щодо припинення права ПрАТ "Приазовкурорт" користування зазначеними земельними ділянками, надані у йому користування за договорами оренди землі, укладеними між сторонами « 29» квітня 2005 року, « 17» січня 2004 року, « 12» січня 2004 року, посилаючись на неодноразові звернення до відповідача з цього приводу, який допустив бездіяльність, не вчинив дій щодо припинення його права користування орендованими ділянками, яка призвела до накопичення податкового боргу орендаря.

Відповідно до п. 10 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Спір, що розглядається у даній справі, стосується речових прав сторін, а саме щодо права оренди земельних ділянок, та виник з укладених сторонами цивільно-правових угод договорів оренди земельних ділянок.

З огляду на наведені положення ст. 16 ЦК України та встановлення судом, що спір є приватно-правовим, вказана вимога підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

4.12. Місцевий господарський суд прийшов до безпідставного висновку про публічно-правовий характер спору та незаконно закрив провадження у справі в цій частині.

4.13. Вище судом встановлені факти щодо вжиття позивачем заходів про припинення права користування цими земельними ділянками, як звернення до їх власника Бердянської міської ради.

Відповідач не визнав ці правовідносини припиненими, не переоформив їх з власником нерухомого майна, яке розташоване на цих ділянках, не розглянув питання на сесіях міської ради відповідно до положень п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не прийняв відповідного рішення (такі рішення приймаються відносно інших землекористувачів) та не повідомив про це органи державної реєстрації та ДФС.

За таких обставин апеляційний суд вважає доведеною бездіяльність Бердянської міської ради та позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції в цій частині скасуванню.

4.14. Суд першої інстанції також зробив хибний висновок, що саме позивач повинен звертатися до ФДМУ з позовною вимогою про зобов`язання останнього здійснити реєстрацію спірного майна. Вказаного обов`язку не покладено на позивача жодним нормативним актом.

Апеляційний суд також звертає увагу позивача на безпідставне об`єднання в одній позовній заяві вимог щодо чотирьох різних договорів оренди земельних ділянок, що значно утруднює розгляд справи, та на що суд першої інстанції не звернув уваги.

4.15. Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення судом норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 277 ГПК України).

З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є обгрунтованою та підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції як ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/1645/18 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/1645/18 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Припинити право користування ПрАТ «Приазовкурорт» (, м. Бердянськ Запорізької області, вул. Котляревського/ Перлинна,12/24) земельними ділянками, які розташовані за адресами: АДРЕСА_2 3-в (три «В») загальною площею 0,7231 га; АДРЕСА_1 Волкова),20 (двадцять) загальною площею 8,6481 га; м. Бердянськ АДРЕСА_13 . АДРЕСА_9 десять) загальною площею 2,42 га; АДРЕСА_1 (двадцять два) загальною площею 0,1966 га з «30» серпня 2017 року.

Визнати незаконною бездіяльність Бердянської міської ради (, м. Бердянськ Запорізької області, площа Єдності,2) щодо припинення права ПрАТ "Приазовкурорт" користування земельними ділянками, які розташовані за адресами: АДРЕСА_2 3-в (три «В») загальною площею 0,7231 га; АДРЕСА_1 Волкова),20 (двадцять) загальною площею 8,6481 га; АДРЕСА_9 ) загальною площею 2,42 га АДРЕСА_1 два) загальною площею 0,1966 га, та надані у користування за договорами оренди землі, укладеними між сторонами « 29» квітня 2005 року, « 17» січня 2004 року, « 12» січня 2004 року, які зареєстровані в реєстрі за №38, №2504, №2505, №2490.

Стягнути з Бердянської міської ради (, м. Бердянськ Запорізької області, площа Єдності,2) на користь Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» (, м. Бердянськ Запорізької області, вул. Котляревського/Перлинна,12/24) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви 5 286,00 грн та витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги 7929,00 грн, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 07.10.2019.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І. М. Кощеєв

Суддя О.В. Березкіна