СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Справа № 922/4241/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (вх.№2452 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі №922/4241/15 (прийняту у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Савченко А.А., повний текст ухвали складено та підписано 19.07.2019)

за заявою Головного управління ДФС у Харківській області, м.Харків,

до СТОВ "Дружба", с.Старовірівка,

про банкрутство,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Господарського суду Харківської області від 24.03.2016 СТОВ "Дружба" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Саутенко Сергія Олеговича, якого зобов`язано в строк до 24.03.2017 виконати ліквідаційну процедуру та надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, ліквідаційний баланс, а також всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

02.04.2019 до Господарського суду Харківської області надійшла скарга ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність ліквідатора (вх. №8154).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у задоволенні скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність ліквідатора (вх. №8154) відмовлено в повному обсязі.

ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Прийняти у справі №922/4241/15 нове рішення, яким задовольнити вимоги скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс"" на бездіяльність ліквідатора СТОВ "Дружба" арбітражного керуючого Саутенка Сергія Олеговича під час здійснення ліквідаційної процедури у справі №922/4241/15 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба". Визнати неправомірною бездіяльність ліквідатора СТОВ "Дружба" арбітражного керуючого Саутенка Сергія Олеговича під час здійснення ліквідаційної процедури у справі №922/4241/15 про банкрутство СТОВ "Дружба", яка виразилась у порушенні строків, порядку та обсягу невжитих всіх необхідних та об`єктивних заходів у ліквідаційній процедурі у справі №922/4241/15 про банкрутство СТОВ "Дружба" із врахуванням норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Визнати роботу та діяльність ліквідатора СТОВ "Дружба" арбітражного керуючого Саутенка Сергія Олеговича під час здійснення ліквідаційної процедури у справі №922/4241/15 про банкрутство СТОВ "Дружба" неповною, незадовільною, протиправною, необ`єктивною, несвоєчасною та такою, що порушує майнові інтереси як боржника, так і кредиторів у даній справі.

Скарга обґрунтована тим, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ліквідатором прийнято майно боржника до свого відома та вжито заходів щодо збереження майна; докази того, що ліквідатор здійснює належним чином управління майном боржника; докази проведення повноцінної інвентаризації майна боржника; докази того, що ліквідатором прийнято документацію боржника для подальшої передачі до архіву; докази того, що ліквідаційна маса банкрута є сформованою тощо; не проаналізована можливість звернення до осіб, яким боржником надавалась позика (фінансова допомога), із вимогами про повернення коштів; не розглянута можливість щодо покладення субсидіарної відповідальності на засновника та/або керівника боржника; не проаналізована можливість та необхідність звернення до правоохоронних органів із врахуванням в діях керівника/засновника складу кримінально-карного правопорушення, беручи до уваги неподання статутних документів банкрута, печатки банкрута, первинних бухгалтерських документів, фінансових звітів, відомостей про активи боржника тощо.

Також, як зазначає скаржник, ліквідатором СТОВ «Дружба» арбітражним керуючим Саутенком С.О. під час здійснення ліквідаційної процедури було встановлено наявність здійснення відчуження належного боржнику рухомого майна, однак, жодних заходів направлених на встановлення третіх осіб на чию користь було здійснено відчуження рухомого майна боржника, осіб котрі здійснювали від імені боржника таке відчуження, в період виникнення та існування вимог кредиторів у даній справі, а також підстав (документів), виходячи із котрих мало місце таке відчуження, не вжито й по сьогодні. У повному обсязі не враховано обґрунтованість вимог про визнання недійсними (фіктивними) правочини, котрі укладені боржником із метою відчуження та/або приховування майна (активів) при наявності виникнення та існування вимог кредиторів, зокрема, й тих, котрі заявлені у даній справі.

02.09.2019 до суду від арбітражного керуючого Саутенко С.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8267), в якому ліквідатор проти апеляційної скарги заперечує, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» жодних доказів на підтвердження заявлених тверджень у скарзі на бездіяльність ліквідатора не надано. Арбітражним керуючим Саутенком С.О. щомісячно до господарського суду та комітету кредиторів надаються звіти про хід виконання ліквідаційної процедури, а також на судових засіданнях з розгляду справи №922/4241/15 на вимогу суду арбітражним керуючим надається поточний звіт про вжиті ліквідаційні заходи з доказами виконання цих заходів. Водночас, звіти про виконані ліквідатором СТОВ «Дружба» надаються комітету кредиторів при проведенні зборів та комітетів кредиторів. У випадку виникнення запитань чи зауважень щодо ходу ліквідаційної процедури арбітражний керуючий на комітетах чи зборах кредиторів надає пояснення щодо вчинених дій. Однак, зауважує, що кредитор ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» участі у комітетах кредиторів не приймає, хоча повідомлення про призначення комітетів, направлених ліквідатором, отримує своєчасно. Даний факт, на думку ліквідатора, свідчить про те, що ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» не тільки уникає можливості в прийнятті рішень в ліквідаційній процедурі щодо боржника, а й зловживає своїми правами шляхом надсилання безпідставних та необґрунтованих скарг та клопотань.

Ліквідатор Саутенко С.О. у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники провадження у справі у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи ухвалою суду від 19.08.2019.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.08.2015 порушено провадження у справі про банкрутство СТОВ "Дружба", введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Саутенко Сергія Олеговича.

Постановою Господарського суду Харківської області від 24.03.2016 СТОВ "Дружба" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Саутенко Сергія Олеговича, якого зобов`язано в строк до 24.03.2017 виконати ліквідаційну процедуру та надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, ліквідаційний баланс, а також всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

02.04.2019 до Господарського суду Харківської області надійшла скарга ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність ліквідатора (вх. №8154), в якій скаржник просив суд:

- прийняти та задовольнити скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність ліквідатора СТОВ "Дружба" арбітражного керуючого Саутенка С.О. під час здійснення ліквідаційної процедури у справі №922/4241/15 про банкрутство СТОВ "Дружба";

- визнати неправомірною бездіяльність ліквідатора СТОВ "Дружба" арбітражного керуючого Саутенка С.О. під час здійснення ліквідаційної процедури у справі №922/4241/15 про банкрутство СТОВ "Дружба", яка виразилась у порушенні строків, порядку та обсягу невжитих всіх необхідних та об`єктивних заходів у ліквідаційній процедурі у справі №922/4241/15 про банкрутство СТОВ "Дружба" із врахуванням норм Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

- визнати роботу та діяльність ліквідатора СТОВ "Дружба" арбітражного керуючого Саутенка С.О. під час здійснення ліквідаційної процедури у справі №922/4241/15 про банкрутство СТОВ "Дружба" неповною, незадовільною, протиправною, необ`єктивною, несвоєчасною та такою, що порушує майнові інтереси як боржника, так і кредиторів у даній справі.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон про банкрутство) провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно з ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до частини 1 ст.41 Закону про банкрутство ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частиною 5 ст. 41 Закону про банкрутство передбачено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Згідно з частиною 3 ст. 98 Закону про банкрутство під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Частиною 11 ст.41 Закону про банкрутство встановлено, що дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Щодо посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутні докази передання ліквідатору статутних документів банкрута, печаток банкрута, первинних бухгалтерських документів, фінансових звітів, відомостей про активи боржника тощо, проведено повноцінну інвентаризацію майна боржника, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 11.04.2016 ліквідатор звернувся до директора СТОВ "Дружба" Керекеші М.В. з вимогою (вих.№02-01/258 від 08.04.2016) про передачу всієї бухгалтерської та іншої документації підприємства-банкрута, у т.ч. оригіналів установчих документів і свідоцтва про державну реєстрацію, печаток, штампів та матеріальних та інших цінностей банкрута (т. 14 а.с. 28).

16.05.2016 за актом прийому-передачі директор СТОВ "Дружба" Керекеша М . В . передав, а ліквідатор СТОВ "Дружба" арбітражний керуючий Саутенко С.О. прийняв печатки і штампи підприємства, установчі документи та документи про державну реєстрацію, інші документи, товарно-матеріальні цінності згідно з відповідними переліками (т. 14 а.с.31-45).

За таких обставин, передача статутної, бухгалтерської та іншої документації, а також печаток, штампів тощо ліквідатору була виконана відповідно до норм чинного законодавства, підстав для звернення до правоохоронюваних органів щодо дій керівника/засновника у частині передачі документації та активів боржника відсутні. Арбітражним керуючим вжиті всі можливі заходи щодо прийняття документації відповідно до чинного законодавства.

18.04.2016 з метою належного зберігання майна банкрута ліквідатор передав на відповідальне зберігання директору ТОВ "Агроінвест Холдінг" Гончаренко А.М. майно СТОВ "Дружба", що підтверджується укладеним між сторонами договором відповідального зберігання від 18.04.2016 та актом приймання-передачі № 1 від 18.04.2016. Додатковою угодою № 1 від 17.11.2017 до договору відповідального зберігання від 18.04.2016 дію договору відповідального зберігання було продовжено до моменту продажу майна боржника в ході здійснення ліквідаційної процедури (т. 14 а.с.55-59).

15.04.2016 ліквідатором СТОВ "Дружба" арбітражним керуючим Саутенком С.О., відповідно до вимог ч.2 ст.41 Закону про банкрутство, видано наказ "Про проведення інвентаризації", відповідно до якого проведено інвентаризацію активів та зобов`язань банкрута. Результати проведення інвентаризації активів та зобов`язань СТОВ "Дружба" оформлено інвентаризаційними описами та актами згідно вимог чинного законодавства (т. 14 а.с.46-54).

За результатами проведення інвентаризації активів ліквідатором було видано наказ від 19.05.2016 про формування ліквідаційної маси СТОВ "Дружба", згідно якого сформовано перелік ліквідаційної маси банкрута, до якого увійшли всі виявлені активи боржника, а саме: Агрегат грунтообробний (кількість - 2); Дизельна електростанція (кількість - 1); Жатка (кількість - 1); Технології кормо роздачі лінія (кількість - 1); Культиватор (кількість - 1).

З метою виявлення майна банкрута ліквідатором були направлені запити до компетентних установ, які здійснюють реєстрацію права власності на майно юридичних осіб, та отримано відповіді на них стосовно наявності/відсутності зареєстрованого за СТОВ "Дружба" майна (т.14 а.с. 60-159, т.16 а.с. 2-18).

За таких обставин наведені посилання апелянта є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, не є доречними посилання апелянта на недотримання ліквідатором положень «Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання державних підприємств і підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п`ятдесят відсотків, та підготовки на запити суду, прокуратури або іншого уповноваженого органу висновків про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства» та ч.1 ст.3 Закону про банкрутство, з огляду на те, що СТОВ «Дружба» згідно наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є 100% приватною власністю, і за таких обставин, наведені апелянтом норми законів в даному випадку не застосовується.

Щодо посилання скаржника на те, що ліквідатором під час здійснення ліквідаційної процедури не проаналізована можливість звернення до осіб, котрим боржником надавалась позика (фінансова допомога), із вимогами про повернення коштів, не розглянута можливість щодо покладення субсидіарної відповідальності на засновника та/або керівника боржника, в тому числі й третіх осіб, колегія суддів зазначає наступне.

Під час здійснення процедури розпорядження майном СТОВ "Дружба" арбітражним керуючим Саутенко С.О . було здійснено аналіз фінансово - господарського стану підприємства щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства чи доведення до банкрутства, за результатами якого було встановлено, що СТОВ "Дружба" має неліквідну структуру балансу та нестійкий фінансовий стан, який можна характеризувати ознаками надкритичної неплатоспроможності, а також встановлено відсутність ознак фіктивного банкрутства на підприємстві, ознак доведення до банкрутства та ознак приховування банкрутства. Крім того, за результатами проведеного аналізу було встановлено, що дебіторська заборгованість носить прострочений характер.

20.01.2016 проведено засідання комітету кредиторів СТОВ "Дружба", на якому було прийнято рішення закінчити процедуру розпорядження майном у справі № 922/4241/15 про банкрутство СТОВ "Дружба" шляхом подання до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури СТОВ "Дружба" (протокол №1 засідання комітету кредиторів від 20.01.2016) (т.21 а.с.68-71).

Крім того, 20.01.2016 проведено засідання зборів кредиторів СТОВ "Дружба", на якому було обрано комітет кредиторів боржника у складі 4 представників кредиторів, а саме Нововодолазької ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, ТОВ "ФК "Приватні інвестиції", УПФУ в Нововодолазькому районі Харківської області та ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс". Також на даних зборах кредиторів, зокрема, було вирішено закінчити процедуру розпорядження майном у справі № 922/4241/15 про банкрутство СТОВ "Дружба" шляхом подання до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури СТОВ "Дружба" (протокол № 2 зборів кредиторів від 20.01.2016) (т.21 а.с.62-67).

Під час проведення процедури розпорядження майном арбітражним керуючим було встановлено, що дебіторська заборгованість носить прострочений характер, про що було повідомлено кредиторів, будь-яка документація на підтвердження наявності у боржника дебіторської заборгованості не передавалася, в зв`язку з чим арбітражним керуючим Саутенком С.О. встановлено, що дебіторська заборгованість у СТОВ "Дружба" відсутня.

За таких обставин наведені посилання скаржника є необґрунтованими.

Стосовно твердження скаржника про відсутність жодних заходів направлених на встановлення третіх осіб на чию користь було здійснено відчуження рухомого майна боржника, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, ліквідатором отримано довідку від Регіонального сервісного центру в Харківській області Міністерства внутрішніх справ України (вих. № 31/20-2123 від 25.04.2016) з інформацією наявних баз даних РСЦ МВС в Харківській області з переліком зареєстрованих за СТОВ "Дружба" транспортних засобів в кількості 20 одиниць. Окрім того, у довідці повідомлено, що за період з 01.04.2013 по 01.04.2016 відчуження транспортних засобів не відбувалося.

Крім того, ліквідатором отримано довідку Державної інспекції сільського господарства в Харківській області (вих.№04-26/3134 від 11.09.2015) з інформацією про зареєстровані за СТОВ "Дружба" двох комбайнів зернозбиральних ДОН-1500.

Однак, оскільки за результатами проведеної інвентаризації жодного транспортного засобу та сільськогосподарської техніки не було виявлено, а також не було виявлено заставного майна банкрута, ліквідатором було вчинено низку заходів з розшуку майна СТОВ "Дружба", в тому числі звернення до засновників товариства з запитами щодо місцеперебування даного майна та можливості його відчуження, звернення до правоохоронних органів (в тому числі прокуратури) з заявами про розшук майна боржника та заявами про вчинені злочини, звернення до правоохоронних органів з запитами про результати розгляду заяв ліквідатора, звернення до суду зі скаргами на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, звернення до начальника Первомайського ВП ГУ НП в Харківській області зі скаргою на дії співробітників Нововодолазького відділення поліції Первомайського ВП ГУ НП в Харківській області, тощо. Вжиття ліквідатором вищевказаних заходів підтверджується наданими ним до матеріалів справи документами. (т.16 а.с.2-244).

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність ліквідатора, як безпідставної та необґрунтованої.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, в зв`язку з чим ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі №922/4241/15 слід залишити без змін.

Керуючись статтями 269, 270, п.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі №922/4241/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02.10.2019.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль

Суддя В.О. Фоміна