ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/1859/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Миколаївській області

на рішення Господарського суду Миколаївської області

від 24 квітня 2019 року (повний текст складений 06.05.2019р.)

по справі № 915/1859/18

за позовом Служби автомобільних доріг у Миколаївській області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Інститут комплексного проектування об`єктів будівництва

про стягнення штрафних санкцій у сумі 76958,10 грн.,-

суддя суду першої інстанції: Мавродієва М.В.

час та місце винесення рішення: 24.04.2019р., м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22 Господарський суд Миколаївської області

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018р. Служба автомобільних доріг у Миколаївській області (далі позивач, Служба автодорог, замовник) звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Інститут комплексного проектування об`єктів будівництва (далі - відповідач, ТОВ Інститут комплексного проектування об`єктів будівництва, виконавець) про стягнення штрафних санкцій у сумі 76958,10 грн., з яких: 51666,70 грн. пені та 25291,40 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем не виконуються зобов`язання останнього за укладеним між сторонами у даній справі договором №14/2017 від 13.05.2017р. про закупівлю робіт за державні кошти з розроблення проектної документації на реконструкцію автомобільної дороги загального користування державного значення Н-24 Благовіщенське-Миколаїв (через м.Вознесенськ) км 183+200-км 185+800 в частині своєчасного проведення топографо-геодезичних робіт, обстеження мосту, економічних та інженерно-геологічних вишукувань, упродовж передбачених календарним планом - травня-липня 2017 року. У зв`язку з чим, позивачем заявлено до стягнення з відповідача нараховані за п.7.2 спірного договору суми пені та штрафу за період прострочення відповідачем виконання вказаних робіт.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019р. по справі №915/1859/18 (суддя Мавродієва М.В.) в задоволені позову Служби автомобільних доріг у Миколаївській області відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване недоведеністю позивачем допущення порушення відповідачем зобов`язання з виконання обумовлених договором робіт, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до відповідача штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу за порушення строків виконання робіт.

Зокрема, суд першої інстанції дійшов до висновку, що договором обумовлено передачу робіт, а саме: завершеної проектної документації, після відповідного завершення робіт в повному обсязі, Поетапна передача робіт умовами договору або календарним планом не визначена. При цьому, визначення періодів виконання робіт не свідчить про те, що після кожного періоду виконавець зобов`язаний передати їх замовнику, оскільки умови договору такого обов`язку виконавця не містять Також, договором не передбачено застосування відповідальності у вигляді пені та штрафу за порушення строків поетапного виконання робіт.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Служба автомобільних доріг у Миколаївській області звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019р. по справі №915/1859/18, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позов Служби автомобільних доріг у Миколаївській області у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що рішення Господарського суду Миколаївської області прийнято з порушеннями норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставини справи, що мають для неї значення.

Так апелянт вказує, що суд першої інстанції дійшов до висновку, який прямо суперечить фактичним обставинам справи, а саме: «…період виконання робіт, обумовлених договором становив з травня по листопад 2017 р., а відтак роботи мають виконані не пізніше листопада 2017 року».

Проте, позивач наполягає на тому, що календарним планом передбачено виконання першого та другого етапів (інженерно-геологічних вишукувань, економічних вишукувань, топографо- геодезичних робіт та робіт з обстеження мосту) протягом травня - липня 2017 року.

Підтвердженням наявності двох етапів позивач вважає здійснення ним розрахунків за кожний етап окремо, а саме: оплату за перший (топографо-геодезичні роботи, обстеження мосту, економічні вишукування) та другий (інженерно-геологічні вишукування) етапи робіт здійснено окремо від інших робіт.

Також, апелянт не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що договором не передбачено застосування відповідальності у вигляді пені та штрафу за порушення строків поетапного виконання робіт.

Служби автомобільних доріг у Миколаївській області зазначає, що відповідно до п.7.2. Договору 15/2017 за невиконання положень п.1.3 цього договору відповідач сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотка робіт, з яких допущено прострочення (а не договірної ціни) за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

У зв`язку з тим, що, як зазначає позивач, Календарним планом робіт визначено поетапне виконання робіт, то, на думку апелянта, умовами договору прямо передбачено застосування відповідальності у вигляді пені та штрафу за порушення строків, визначених Календарним планом робіт.

Більш детально доводи Служби автомобільних доріг у Миколаївській області викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Служби автомобільних доріг у Миколаївській області на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019р. по справі №915/1859/18.

Крім того, відповідно до даної ухвали, розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

25.06.2019р. від Товариства з обмеженою відповідальністю Інститут комплексного проектування об`єктів будівництва до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач не погоджується з доводами останньої та просить суд апеляційної інстанції залишити рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019р. по справі № 915/1859/18 без змін, а апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Миколаївській області - без задоволення.

Згідно зі ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2017р. між Службою автомобільних доріг у Миколаївській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Інститут комплексного проектування об`єктів будівництва було укладено договір №14/2017 (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору виконавець зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим договором, власними та/або залученими силами і засобами, на власний ризик виконати роботи з розроблення проектної документації на реконструкцію автомобільної дороги загального користування державного значення Р-06 Ульяновка - Миколаїв (через м.Вознесенськ), км 183+200 - км 185+800, Миколаївська область (713110000-1 Консультаційні послуги у галузі цивільного будівництва) в обумовлений цим договором термін, а замовник зобов`язується прийняти закінчені роботи та сплатити виконавцю вартість виконаних робіт.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що технічні, економічні та інші вимоги до робіт, що становлять предмет договору обумовлені у Завданні на розробку проектної документації (далі - Завдання) (Додаток 1 до договору).

Згідно з п.1.3 договору термін виконання робіт визначається Календарним планом робіт (Додаток 2 до договору).

За пунктом 2.1 договору, він набирає чинності з моменту підписання і діє по 31.12.2017р, а в частині грошових зобов`язань до повного виконання.

Ціна договору визначається відповідно до суми договірної ціни (додаток 3 до договору) і становить 1080000,00 грн. з ПДВ. Договірна ціна робіт визначається згідно кошторису (додаток 4 до договору) (п.4.1 договору).

Пунктом 4.2. договору сторони погодили, зокрема, що оплата виконаних робіт здійснюється на підставі підписання сторонами акту здачі-приймання.

Згідно п. 4.4 договору, якщо календарним планом передбачено виконання і здачу робіт поетапно, замовник розраховується з виконавцем за кожен етап окремо при наявності бюджетних коштів на рахунку замовника на ці цілі.

Остаточний розрахунок у розмірі вартості останнього етапу робіт здійснюється після отримання позитивного висновку комплексної державної експертизи (п.4.5 договору).

За приписами п. 5.1 договору вбачається, що результати робіт у вигляді завершеної проектної документації передаються по акту здачі-приймання виконання робіт замовнику по завершенню робіт.

Підпунктом 6.1.1 договору встановлено, що виконавець зобов`язаний в обумовлений договором строк виконати роботи і передати замовнику їх результати.

Відповідно до п. 6.3.1 передбачено, що замовник зобов`язаний надати виконавцю наявні вихідні дані, характеристики й іншу інформацію щодо предмету цього договору, необхідні для належного та своєчасного виконання робіт.

При цьому, договором погоджено, що при відсутності фінансування замовник може ініціювати перегляд термінів виконання робіт, а також призупинення виконання робіт (пп.6.4.2 договору).

Більш того, підпунктом 6.4.3 договору встановлена можливість достроково розірвати цей договір у разі прострочення виконання етапів Календарного плану чи неякісного виконання зобов`язань виконавцем, повідомивши про це його у строк до 10 робочих днів.

Пунктом 7.2 договору сторонами передбачено відповідальність у вигляді сплати пені та штрафу за невиконання положень п.1.3 цього договору, а саме за невиконання положень п.1.3 цього договору виконавець сплачує замовникові пеню у розмірі 0,1 відсотка робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Матеріали справи свідчать, що в подальшому, додатковою угодою №1 від 23.10.2017р. сторони змінили найменування автомобільної дороги загального користування державного значення з Р-06 Ульяновка - Миколаїв (через м.Вознесенськ), км 183+200 - км 185+800 на Н-24 Благовіщенське-Миколаїв (через м.Вознесенськ) км 183+200-км 185+800 по тексту договору №14/2017 від 13.05.2017р.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідачем на виконання умов договору було виконано топографо-геодезичні роботи та роботи з обстеження мосту загальною вартістю 168844,80 грн., про що свідчать підписаний сторонами без зауважень акт здачі-приймання виконаних робіт №22 від 22.12.2017р. та накладна б/н від 22.12.2017р. ( а.с. 31, 34, 74, 77).

Також, відповідачем виконано роботи у вигляді інженерно-геологічних вишукувань та економічних вишукувань загальною вартістю 192460,80 грн., що підтверджується актом №23 від 22.12.2017р. та накладною б/н від 22.12.2017р., які містяться у матеріалах справи (а.с.35, 38, 78, 81). Вказані акт та накладна також підписані сторонами без зауважень та заперечень.

Судова колегія звертає увагу на те, що у з тексту вищевказаних актів вбачається, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником, сторони претензій одна до одної не мають.

На підставі даних актів позивачу були виставлені рахунки на оплату від 22.12.2017р. №22 та №23 на суму 168 8444,80 грн. та 192 460,80 грн. відповідно (а.с.32, 36, 75, 79).

Платіжними дорученнями №1228 від 26.12.2017р. та №1229 від 26.12.2017р. Служба автомобільних доріг у Миколаївській області розрахувалась з виконавцем без заперечень (а.с.33, 37).

При цьому, у матеріалах справи наявні документи, з яких вбачається про існування зупинення строку виконання робіт за договором за ініціативою позивача; надання позивачем з запізненням відповідної інформації, що передбачена договором, для можливості з боку виконавця приступити до виконання робіт, а саме: межі відводу землі під автомобільну дорогу, вихідні дані по паспортизації автомобільної дороги та керні дорожнього одягу.

В свою чергу, Служба автомобільних доріг у Миколаївській області, вважаючи, що відповідачем було порушено строк виконання обумовлених договором робіт (виконання інженерно-геологічних вишукувань, економічних вишукувань, топографо-геодезичних робіт та робіт з обстеження мосту передбачено протягом травня - липня 2017 року, а вказані роботи були передані відповідачем замовнику 22.12.2017р.), нарахувала пеню за порушення строків виконання робіт в сумі 51666,70 грн. за період з 01.08.2017р. по 21.12.2017р. включно та штраф у розмірі 25291,40 грн. за прострочення понад 30 днів.

Зазначені обставини й стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Як вбачається зі змісту пунктів 1.1 - 1.2 договору, зобов`язанням відповідача є виконання робіт з розроблення проектної документації на реконструкцію автомобільної дороги загального користування державного значення, конкретні вимоги до яких встановлені Завданням на виконання робіт.

Таким чином, укладений між сторонами договір від 13.05.2017р. за своєю правовою природою є договором підряду, правовідносини за яким врегульовано главою 61 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України).

Таким чином, зобов`язанням виконавця за договором підряду є виконання у повному обсязі обумовлених таким договором робіт. Окремі етапи робіт є лише складовою зобов`язання з виконання робіт.

Відтак, зобов`язанням відповідача за договором є виконання в повному обсязі робіт, обумовлених завданням на виконання робіт (додаток №1 до договору).

Календарним планом робіт (а.с.63) передбачено наступні етапи виконання робіт:

- Топографо-геодезичні роботи. Обстеження мосту. Економічні вишукування -травень-липень 2017р.;

- Інженерно-геологічні вишукування - травень-липень 2017р.;

- Проектні роботи. Автомобільна дорога. Проектні роботи. Міст - липень-серпень 2017р.;

- Оцінка впливів на навколишнє середовище - липень-вересень 2017р.;

- Зовнішнє освітлення. Очисні споруди - серпень-жовтень 2017р.;

- Науково-технічний супровід проектування об`єкту - липень-жовтень 2017р.;

- Експертиза проекту будівництва - листопад 2017р.

Отже, період виконання робіт, обумовлених договором становив з травня по листопад 2017р., а відтак, роботи мали бути виконані не пізніше листопада 2017 року.

Але, у матеріалах справи міститься додаткова угода №2 від 30.11.2017р. до договору №14/2017 від 13.05.2017р., з якої вбачається, що в процесі співпраці сторони дійшли взаємної згоди про неможливість продовження робіт з розроблення проектно-кошторисної документації за відсутністю фінансування, в зв`язку з чим роботи були призупинені.

Таким чином, одержання результату домовленості сторін, а саме проектної документації, було відкладено на невизначений термін.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, лише 21.12.2017р. сторони дійшли взаємної згоди про поновлення виконання робіт за договором у зв`язку з визначенням фінансування, про що зазначено у додатковій угоді №3 до відповідного договору (а.с.69)

До того ж, вказаною додатковою угодою сторони визначили, що згідно плану використання бюджетних коштів бюджетні зобов`язання становлять 361305,60 грн., а зобов`язання в межах суми 718694,40 грн. будуть зареєстровані при збільшенні плану використання бюджетних коштів та оформлені додатковою угодою. Таким чином, одержання результату домовленості сторін, а саме проектної документації, було можливим лише після поновлення виконання робіт за договором.

Отже апеляційна колегія цілком погоджується з висновком Господарського суду Одеської області, яким зазначено, що виконання окремих етапів робіт за договором, а саме топографо-геодезичних робіт та робіт з обстеження мосту, прийнятих за актом №22 від 22.12.2017р., а також робіт у вигляді інженерно-геологічних вишукувань та економічних вишукувань, прийнятих за актом №23 від 22.12.2017р., не може розглядатися як самостійне зобов`язання окремо від встановленого договором зобов`язання з виконання робіт, що виключає застосування відповідальності у вигляді нарахування пені та штрафу по окремим етапам робіт.

Таким чином, за договором №14/2017 від 13.05.2017р. результати робіт у вигляді завершеної проектної документації передаються по акту здачі-приймання виконання робіт замовнику по завершенню робіт.Умовами договору обумовлено передачу робіт, а саме завершеної проектної документації, після відповідного завершення робіт в повному обсязі, поетапна передача робіт умовами Договору або календарним планом не визначена, при цьому визначення періодів виконання робіт не свідчить про те, що після кожного періоду виконавець зобов`язаний передати їх замовнику, оскільки умови договору такого обов`язку виконання не містять.

Враховуючи прийняття робіт, виконаних відповідачем, Службою автомобільних доріг у Миколаївській області без зауважень, судова колегія приходить до висновку, що вказані у відповідних актах приймання-здачі від 22.12.2017р. №22 та №23 роботи виконані відповідачем належним чином, а тому, претензії замовника, а також відповідь виконавця на зазначені претензії, що наявні у матеріалах справи, не свідчать про обов`язок відповідача передавати результати виконаних робіт замовнику саме поетапно.

У зв`язку з вищевикладеним, судова колегія вважає повністю правильним висновок місцевого господарського суду про недоведеність з боку позивача наявності порушення відповідачем зобов`язання з виконання обумовлених договором робіт, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до відповідача штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу за порушення строків виконання робіт.

Згідно вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відтак, приймаючи до уваги положення чинного законодавства і встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Служби автомобільних доріг у Миколаївській області не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019р. у справі №915/1859/18 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.04.2019р. у справі №915/1859/18 - без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк у встановлених ч.3 ст. 287 ГПК України випадках.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Разюк Г.П.