СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2019 р. Справа № 905/1281/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду:

1) апеляційну скаргу ПуАТ "Банк Камбіо" (вх. №2482 Д/1-7) та

2) апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 (вх. № 2580 Х/1-7)

на ухвалу господарського суду Донецької області від 16.07.2019 (повний текст складено - 16.07.2019 року) постановлену у приміщені сказаного суду суддею Говорун О.В. у справі

за заявою ТОВ "Краматорський металопрокатний завод", м. Краматорськ,

особа, яка може набути статус першого відповідача - ОСОБА_2 , м. Слов`янськ,

особа, яка може набути статус другого відповідача - Державний реєстратор комунального господарства "Інформаційно-реєстраційний центр" Званівської сільської ради - Трофименко О.О.

особа, яка може набути статус третьої особи - ПуАТ "Банк Камбіо", м. Київ,

про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИЛА:

ПуАТ "Банк Камбіо", подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Донецької області від 16.07.2019 року, якою задоволено заяву ТОВ "Краматорський металопрокатний завод" про забезпечення позову до подання позовної заяви, накладено арешт, заборонено відчужувати інші нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку "Металург", заборонено здійснювати дії, що порушують цілісність майна та вчиняти дії щодо реєстрації цього нерухомого майна.

Також, апеляційну скаргу на вказану ухвалу місцевого господарського суду подано і фізичною особою ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу на ухвалою господарського суду Донецької області від 16.07.2019 року, якою задоволено заяву ТОВ "Краматорський металопрокатний завод" про забезпечення позову до подання позовної заяви, накладено арешт, заборонено відчужувати інші нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку "Металург", заборонено здійснювати дії, що порушують цілісність майна та вчиняти дії щодо реєстрації цього нерухомого майна.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що є власником нежитлових будівель та споруд бази відпочинку "Металург" на підставі договору дарування від 12.07.2019 року, а тому рішення суду у даній справи може вплинути на її права та інтереси.

Також апелянт зазначає, що не згодний із оскаржуваною ухвалою суду з підстав того, що в Єдиному державному реєстру судових рішень відсутнє посилання на набрання законної сил рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/842/19, яким, за твердженням місцевого господарського суду, встановлені обставини незаконної реєстрації за ПАТ "Банк Камбіо" та подальшого безпідставне відчуження спірного майна. Крім того, на думку апелянта, місцевим господарським судом невірно до спірних правовідносин не застосовано положення частини 2 статті 9 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Враховуючи, що апеляційні скарги фізичної особи ОСОБА_1 та ПуАТ "Банк Камбіо" подані на одну й ту ж ухвалу господарського суду Донецької області від 16.07.2019 року у справі №905/1281/19, розгляд апеляційних скарг об`єднано в одне апеляційне провадження. В судовому засіданні представники ОСОБА_1 та ПуАТ "Банк Камбіо" апеляційні скарги підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити.

Представник ТОВ "Краматорський металопрокатний завод" в судовому засіданні проти доводів апеляційних скарг заперечував, просив залишити їх без задоволення.

Представник інших учасників в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних своб950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне..

Як встановлено колегією суддів, до подання позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський металопрокатний завод» звернулось до господарського суду Донецької області з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту та заборони відчужувати інші нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку «Металург», загальною площею 2001,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 33;

заборони власнику інших нежитлових будівель та споруд бази відпочинку « Металург », загальною площею 2001,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 33 здійснювати дії, що порушують цілісність майна, розбирати, реконструювати, демонтувати нежитлові будівлі, тощо;

заборони особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наступного нерухомого майна: інші нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку « Металург », загальною площею 2001,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 3.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що 08.10.2013 між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський металопрокатний завод» було укладено кредитний договір №767/01-2013 на суму кредиту 40000000 грн., з процентною ставкою 20%, зі строком повернення 30.11.2015.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський металопрокатний завод» було укладено договір іпотеки від 10.10.2013, згідно з яким іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку «Металург», загальною площею 2001,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які розташовані на земельній ділянці загальною площею 4,1844га., кадастровий номер :07:001:0764, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 33.

11.09.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський металопрокатний завод» було погашено заборгованість у повному обсязі.

Відповідно до листа ПАТ «Банк Камбіо» від 12.09.2014 вих.№12/09-1 адресованому приватному нотаріусу Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Костенко С.О., ПАТ «Банк Камбіо» просить зняти заборону відчуження об`єктів нерухомого майна, а також вилучити записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації обтяжень нерухомого майна забороною відчуження та іпотекою що стосується, зокрема, нежитлових будівель та споруд бази відпочинку «Металург», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з повним виконанням кредитних зобов`язань ТОВ «Краматорський металопрокатний завод» за кредитним договором №767/01-2013 від 08.10.2013.

В подальшому - 21.09.2018, ПАТ «Банк Камбіо» надіслав заявнику повідомлення-вимоги в порядку ст.ст.35,36,37 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої вимагав виконати грошове зобов`язання за кредитним договором №767/01-2013, а в разі невиконання чи виконання не в повному обсязі, повідомив, що зверне стягнення на предмет іпотеки згідно ст. 36,37,38 Закону України «Про іпотеку» та в порядку встановленому, зокрема договором іпотеки від 10.10.2013, який зареєстрований в реєстрі за №3863.

24.10.2018 заявник надав відповідь та повідомив, що 11.09.2014 позичальник достроково в повному обсязі повернув позичальнику кредит, а отже зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки припинені.

Однак, 26.02.2019 державним реєстратором Комунального підприємства «Інформаційно-реєстраційний центр» Званівської сільської ради Донецької області Трофименко О.О. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зареєстровано за ПАТ «Банк Камбіо» право власності на майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 33. Підстава виникнення права власності - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер:414, виданий 28.09.2018, видавник пошта; опис-доказ відправлення вимоги, серія та номер б/н; видавник ПАТ «Банк Камбіо»; повідомлення - вимога, серія та номер 22/1724, виданий 21.09.2018, видавник: ПАТ «Банк Камбіо»; кредитний договір, серія та номер:797/01-2013, виданий 08.10.2013, видавник: сторони; договір іпотеки, серія та номер:3863, виданий 10.10.2013, видавник: Приватний нотаріус Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Костенко С.О.

В той же час, як зазначає заявник, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 Закону України «Про іпотеку» (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки).

Враховуючи, що заявник є суб`єктом середнього підприємництва та здійснює свою господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, державний реєстратор незаконно зареєстрував право власності на іпотечне майно за ПАТ «Банк Камбіо».

Крім того, рішенням господарського суду м. Києва від 23.05.2019 у справі № 910/842/19, було визнано припиненим з 11.09.2014 зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський металопрокатний завод» перед ПАТ «Банк Камбіо» за кредитним договором від 08.10.2013 №767/01-2013.

Однак, незважаючи на наявність рішення суду про припинення зобов`язання ТОВ «Краматорський металопрокатний завод» перед ПАТ «Банк Камбіо» за кредитним договором від 08.10.2013 №767/01-2013, яке набрало законної сили 18.06.2019, 02.07.2019 відбулись електронні торги з реалізації нежитлових будівель та споруд бази відпочинку «Металург», загальною площею 2001 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 33. Початкова ціна лоту 1296200,4 грн. Ціна продажу 404000грн. Переможець - ОСОБА_2 .

Як зазначає заявник, ОСОБА_2 має намір здійснити відчуження бази відпочинку «Металург» іншим особам, у зв`язку з чим, з метою ефективного захисту інтересів заявника та упередження подальшої реалізації бази відпочинку «Металург» іншим особам та знищення нерухомого майна, що істотно ускладнить захист та поновлення порушених прав ТОВ «Краматорський металопрокатний завод», просить застосувати зазначених вище заходів забезпечення позову.

Задовольняючи заяву ТОВ «Краматорський металопрокатний завод» про накладення арешту та заборону вчиняти певні дії щодо згаданого вище майна, місцевий господарський суд вказав, що вважає наведені заявником заходи забезпечення позову обґрунтованими, розумними, адекватними, співмірними, пов`язаними з предметом спору, спроможними забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову та такими, що сприятимуть уникненню можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника та інших осіб. Такі заходи суд вважає збалансованими, оскільки вони не призводять до непоправних наслідків, мають тимчасовий характер, направлені на збереження спірного майна та уникнення в майбутньому додаткових спорів щодо цього майна.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення апеляційних скарг та переглядаючи справу в межах, встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, заявник має намір звернутися до суду з позовною заявою предметом якої буде усунення перешкод у здійсненні права власності на майно шляхом виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на інші нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку «Металург».

Вимоги позовної заяви, ТОВ «Краматорський металопрокатний завод» обґрунтовує незаконною реєстрацію за ПАТ «Банк Камбіо» права власності на спірне майно державним реєстратором та, відповідно, безпідставним відчуженням спірного майна банком, з огляду, крім зазначеного, і на те, що на час відчуження банком нерухомого майна, зобов`язання за кредитним договором, на забезпечення виконання якого спірне майно і було передано в іпотеку, були припинені, відповідно до рішення господарського суду м. Києва від 23.05.2019 у справі №910/842/19 (набрало законної сили 13.06.2019).

Однак, незважаючи на наявність зазначеного вище рішення суду, спірне майно було відчужене.

Щодо обставин набрання законної сили рішення господарського суду м. Києва від 23.05.2019 у справі №910/842/19, колегія суддів зазначає, що станом на день винесення оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду - 16.07.2019 року, це рішення, з огляду на положення частини 1 статті 241 статті та частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України набрало законної сили і лише 22.07.2019 року Північним апеляційним господарським судом було відрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПуАТ "Банк Камбіо" на таке рішення та зупинено його дію.

Крім того, колегія суддів погоджується із твердженням місцевого господарського суду про наявність цілком обґрунтованих сумнівів, які не можуть бути вирішені під час розгляду заяви про забезпечення позову, щодо наявності правових підстав для реєстрації державним реєстратором права власності на спірне майно, яке перебувало в іпотеці, в умовах дії ч.1 ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Зазначені обставини потребують додатково дослідження під час розгляду справи.

Враховуючи те, що за наявності зазначених вище обставин відбулась реалізація спірного нерухомого майна, що на думку колегії судів не виключає як потенційну так і реальну можливість подальшого відчуження цього майна, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, з метою захисту прав як заявника так і прав третіх осіб, які можуть придбати це майно та якого можуть бути позбавлені у разі задоволення позову, дійшов вірного висновку про необхідність задоволення заяви ТОВ «Краматорський металопрокатний завод» повністю.

Колегія суддів враховує, що наведені заявником заходи забезпечення позову обґрунтованими, розумними, адекватними, співмірними, пов`язаними з предметом спору, спроможними забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову та такими, що сприятимуть уникненню можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника та інших осіб.

Такі заходи є збалансованими, оскільки вони не призводять до непоправних наслідків, мають тимчасовий характер, направлені на збереження спірного майна та уникнення в майбутньому додаткових спорів щодо цього майна.

В той же час, у разі невжиття таких заходів, існує обґрунтована імовірність утруднення виконання рішення господарського суду у справі, оскільки не включена як подальша реалізація спірного нерухомого майна так і збереження його цілісності.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг в зв`язку з їх юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційні скарги не підлягають задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Згідно ч. 6 ст. 233 ГПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більше як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі

Згідно ч. 2 ст. 114 ГПК України розумним є строк, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Отже, беззаперечною є вимога про необхідність дотримання розумного для кожного окремого випадку процесуального строку розгляду справи.

У судовому засіданні 25.09.2019 після виходу колегії суддів з нарадчої кімнати головуючий оголосив вступну та резолютивну частини постанови. Однак, у зв`язку з перебуванням судді Слободіна М.М. 30.09.2019 року у відпустці, повний текст постанови підписано 01.10.2019 року.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 16.07.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.10.2019

Головуючий суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя М.М. Слободін