РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.09.2019Справа № 910/8436/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Юрковської В.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження

справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» (вул. І. Приходька, буд. 139, м. Кременчук, 39621) до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця (Тверська), буд. 5, м. Київ, 03680) про зобов`язання вчинити дії, стягнення вартості продукції, інфляційного збільшення та 3% річних у розмірі 45397320,73 грн.

Представники сторін:

від позивача: адвокат Безус Марина В`ячеславівна (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 513 від 22.03.2007, довіреність № 49 юр-120 від 04.07.2019);

від відповідача: адвокат Поліщук Юлія Вікторівна (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 6112/10 від 07.07.2017, довіреність № Ц/6-63/273-18 від 28.12.2018);

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Крюківський вагонобудівний завод», звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про зобов`язання Акціонерного товариства «Українська залізниця» прийняти у Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» товар - пасажирські вагони купейні спальні для міжнародних пасажирських перевезень у кількості дві одиниці, відповідно до специфікації (додатки 1, 2 до договору на закупівлю пасажирських вагонів № 84/2018-ЦЮ від 30.08.2018); стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» залишок вартості товару у сумі 45191580,00 грн., інфляційні нарахування у сумі 154942,56 грн., 3% річних у сумі 50798,17 грн., витрати по оплаті судового збору у сумі 674271,00 грн.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 30.08.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір № 84/2018-ЦЮ на поставку пасажирських вагонів купейних спальних для міжнародних пасажирських перевезень у кількості дві одиниці. Відповідно до п. 1.1. договору позивач зобов`язався поставити і передати у власність відповідачу пасажирські вагони купейні спальні для міжнародних пасажирських перевезень у кількості дві одиниці відповідно до специфікації, а відповідач зобов`язався прийняти цей товар та оплатити відповідно до умов договору. 07.09.2018 позивач та відповідач уклали додаткову угоду № 1 до договору, якою встановили, що попередня оплата (аванс) у розмірі 30% вартості першої партії товару, зазначеної у графіку поставки - 55 банківських днів з моменту укладення договору; вартість товару визначається згідно з розширеною специфікацією і складає 64559400,0 грн., 30% відповідно складає 19367820,0 грн. Позивачем відповідачу для здійснення передоплати у сумі 19367820,0 грн. виставлений рахунок № КВ-10077 від 24.10.2018. Договір укладений 30.08.2019, відповідно, строк оплати 55 банківських днів 30% від вартості товару в сумі 19367820,0 грн. настав 15.11.2018. В порушення умов договору відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання та перерахував попередню оплату частинами, а саме: 13.12.2018 в сумі 910240,0 грн. з порушенням встановленого договором строку на 28 днів, 14.12.2018 в сумі 5000000,00 грн. з порушенням строку на 29 днів, 18.12.2018 в сумі 10000000,0 грн. з порушенням строку на 33 дні, 19.12.2018 в сумі 3457580,0 грн. з порушенням строку на 34 дні. За несвоєчасно перераховану предоплату позивачем нараховано до сплати відповідачу 50798,17 грн. 3 % річних та інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 19522762,56 грн. Зазначений за договором товар обліковується у позивача та знаходиться на складах. В порушення умов договору відповідач товар не приймає за відсутності законних та обґрунтованих підстав для відмови в отриманні товару та його сплаті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.08.2019, відповідачу запропоновано не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, відповідачу визначено строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такого) подати заперечення на відповідь на відзив.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримано відповідачем 05.07.2019, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 125).

23.07.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача - Акціонерного товариства «Українська залізниця», надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву відповідач зазначає, що на виконання умов укладеного договору відповідач сплатив аванс в сумі 19367820,00 грн. До моменту оплати авансу покупцем постачальнику останній не приступає до виконання свого зобов`язання передбаченого договором, а з цього слідує, що й не несе жодних фінансових втрат. Згідно додатку 4 до договору сторонами погоджено графік поставки вагонів - до 31.01.2019. Товар, передбачений договором, не поставлений покупцю в силу відсутності дозвільних документів для курсування вагонів країнами ЄС. У відповідь на звернення відповідача залізничні підприємства відповіли про неможливість курсування вагонів типу 307А (61-7034) через відсутність сертифіката TSI, відсутність дозволу на курсування коліями TEN-T в межах Польщі. Позивач не має законних підстав для відправки товару, а відповідач - для приймання та оплати товару внаслідок відсутності у позивача дозвільних документів для експлуатації вагонів на коліях 1435 мм країн ЄС, що спростовує твердження позивача щодо відсутності додаткових підстав для відстрочення отримання товару в разі неотримання дозволу на їх експлуатацію вказаними країнами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2019, поставленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено до 15.08.2019.

06.08.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача - Публічного акціонерного товариства «Крюковський вагонобудівний завод», надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що несвоєчасна оплата відповідачем авансу за договором накладає на позивача додаткове, безпідставне, неправомірне фінансове навантаження. Відповідність вагона вимогам ТУ У 30.2-2:2013 і вимогам безпеки, встановленим ДСТУ 4049-2001 «Вагоны пасажирские магистральные локомотивной тяги. Требования безпопасности» підтверджено сертифікатом відповідності № UA 1.098.0018679-17. Таким чином, пасажирський вагон моделі 61-7034 за своїми технічними характеристиками є вагоном для міжнародного сполучення, як і будь-який інший вагон, який може експлуатуватися за своїми технічними характеристиками на міжнародних маршрутах. Позивачем виконані всі вимоги, передбачені тендерною документацією. Договором та законом не передбачено таких додаткових підстав для відстрочення отримання товару, як отримання дозволу на їх експлуатацію на території Угорщини та Австрії. Всі документи, передбачені договором, які є підтвердженням якості та відповідності товару, наявні у позивача для передачі разом з товаром відповідачу.

15.08.2019 до суду від відповідача надійшли заперечення в порядку ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, в яких відповідач заперечив проти нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму 10910240,00 грн. як таких, що є необґрунтованими та такими, що суперечать правовій природі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Тендерна документація відкритих торгів на закупівлю вагонів, договір, специфікація, розширена специфікація містять чітку характеристику та мету їх придбання - для міжнародного пасажирського сполучення. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем підтверджено свій обов`язок надати відповідачу дозвільні документи у протоколі зустрічі від 09.04.2019.

Ухвалою суду від 15.08.2019 підготовче провадження у справі № 910/8436/19 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 19.09.2019.

15.08.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання представника позивача про залучення до матеріалів справи доказів (копія листа Акціонерного товариства «Українська залізниця» № ЦЦЛ-13/568 від 14.08.2019)

30.08.2019 до суду від позивача надійшли заперечення на заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що відповідач в порушення умов договору не прибуває для проведення приймання товару. Позивач є виробником пасажирських вагонів, відповідач же є експлуатуючою організацією, яка і повинна отримувати дозволи на курсування вагонів на тих маршрутах, які вважає за необхідне експлуатувати. Пасажирський вагон моделі 61-7034 за своїми технічними характеристиками є вагоном для міжнародного сполучення, який може експлуатуватися по своїм технічним характеристикам на міжнародних маршрутах.

19.09.2019 до суду відповідачем подано клопотання про залучення документів (копія листа Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» № 76.1-58/1480 від 15.08.2019, копія листа № Ц/5-27/1751-19 від 12.09.2019).

В судове засідання 19.09.2019 з`явилися представники позивача та відповідача.

Статтею 194 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

30.08.2018 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (покупець) та Публічним акціонерним товариством «Крюківський вагонобудівний завод» (постачальник) укладено договір № 84/2018-ЦЮ (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупцю пасажирські вагони купейні спальні для міжнародних пасажирських перевезень у кількості дві одиниці, відповідно до специфікації (додаток 1), а покупець зобов`язався прийняти цей товар та оплатити відповідно до умов цього договору.

Відповідно до специфікації (додаток 1 до договору) товаром за договором є вагон пасажирський купейний спальний локомотивної тяги для міжнародного пасажирського сполучення залізницями колії 1520 мм і 1435 мм моделі 61-7034 ТУ У 30.2-2:2013 (а.с. 22).

За умовами п. 3.1. розділу 3 договору вартість товару за цим договором визначається згідно з розширеною специфікацією (додаток 2) і складає 64559400,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 10759900,00 грн.

30.08.2019 сторонами договору підписано розширену специфікацію (додаток 2 до договору) згідно якої сума договору становить 64559400,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 10759900,00 грн. (а.с. 23).

Згідно із п. 4.1. розділу 4 договору покупець здійснює сплату вартості товару наступним чином: попередня оплата (аванс) у розмірі 30% від вартості першої партії товару, зазначеної у графіку поставки (додаток 4) - 15 банківських днів з моменту укладання договору; сплата решти вартості фактично поставленої першої партії товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дати поставки партії товару; попередня оплата (аванс) другої та кожної наступної партії товару, зазначеної у графіку поставки (додаток 4), у розмірі 30% вартості кожної окремої партії товару здійснюється покупцем за 45 календарних днів до дати поставки відповідної партії товару, що вказана у графіку; сплата решти вартості другої та кожної наступної фактично поставленої партії товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дати поставки партії товару.

07.09.2018 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору № 84/2018-ЦЮ від 30.08.2018, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти п. 4.1.1. договору у наступній редакції: « 4.1.1. попередня оплата (аванс) у розмірі 30% від вартості першої партії товару, зазначеної у Графіку поставки (Додаток 4) - 55 банківських днів з моменту укладання договору» (а.с. 36).

Відповідно до п.п. 4.2., 4.3. розділу 4 договору для здійснення попередньої оплати постачальник не пізніше ніж за 5 банківських днів надає покупцю оригінал рахунку. До моменту отримання від постачальника належно оформленого рахунку обов`язок покупця щодо здійснення попередньої оплати не наступає. У разі затримки надання рахунку строк здійснення попередньої оплати переноситься на відповідну кількість днів затримки. Для здійснення остаточних розрахунків за кожну фактично поставлену партію товару постачальник надає покупцю оригінали рахунку, видаткової накладної та акту приймання передачі товару (додаток 5). У разі затримки надання документів чи надання неналежним чином оформлених документів обов`язок та строки розрахунків переносяться відповідним чином. При цьому покупець не несе відповідальності за порушення строків здійснення розрахунків.

30.08.2018 сторонами договору підписано графік поставки товару за договором (додаток 4 до договору), згідно якого термін поставки визначено до 31.01.2019.

24.10.2018 позивачем виставлено до сплати відповідачу рахунок-фактуру № КВ-10077 на оплату вартості двох одиниць вагонів пасажирських купейних спальних локомотивної тяги для міжнародного пасажирського сполучення залізницями колії 1520 мм і 1435 мм мод. 61-7034 ТУ У30.2-2:2013 за умовами укладеного договору у загальному розмірі 64559400,00 грн., попередня оплата визначена на рівні 19367820,00 грн.

12.12.2018 відповідачем на рахунок позивача здійснено частково оплату за договором № 84/2018-ЦЮ від 30.08.2018 у розмірі 910240,00 грн., 14.12.2018 здійснено оплату у розмірі 5000000,00 грн., 17.12.2018 - 5000000,00 грн., 18.12.2018 - 5000000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученням № 1440533 від 12.12.2018, № 1442842 від 14.12.2018, № 1449583 від 17.12.2018, № 1449583 від 18.12.2018.

Позивачем на виконання п. 4.3. розділу 4 виставлено до сплати відповідачу рахунки-фактури № КВ-10077, № КВ-80220, № КВ-80221 про сплату за умовами договору іншої частини оплати поставки (а.с. 58-61).

31.01.2019 позивачем складені акти технічного приймання вагонів пасажирських купейних спальних моделі 61-7034, акти приймання-передачі за умовами укладеного договору (а.с. 48-57).

04.02.2019 позивачем на адресу відповідача направлено лист щодо поставки пасажирських вагонів, яким повідомлено відповідача про завершення виробництва двох пасажирських вагонів для міжнародного пасажирського сполучення мод. 61-7034 для вагонної дільниці № 1 філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» та висловлено прохання направити уповноважених фахівців АТ «Українська залізниця» для приймання 07-08 лютого 2019 року двох пасажирських вагонів мод. 61-7034.

Відповідно до листа-відповіді Департаменту з організації внутрішніх та міжнародних пасажирських перевезень Акціонерного товариства «Українська залізниця» № ЦЛ-16/38 від 08.02.2019 відповідачем повідомлено позивача про відсутність можливості направлення уповноважених фахівців та фахівців пунктів перестановки для приймання вагонів.

12.02.2019, 19.02.2019 позивачем направлено на адресу відповідача листи про виконання договору № 84/2018-ЦЮ від 30.08.2018.

Згідно листа-відповіді Акціонерного товариства «Українська залізниця» № ЦЦЛ-13/123 від 19.02.2019 відповідачем повідомлено позивача, що з метою отримання дозволу на курсування двох вагонів маршрутом Київ-Відень-Київ Департаментом з організації внутрішніх та міжнародних пасажирських перевезень на адреси австрійських та угорських залізниць позивачем направлений відповідний пакет документів, але у зв`язку зі зміною порядку допуску до курсування пасажирських вагонів залізницями інших країн, що неможливо було передбачити, отримано відповідь з великою кількістю зауважень та пропозицій, які направлені листом позивачу (а.с. 43).

06.03.2019 позивачем на адресу відповідача направлено претензію здійснення заявки на поставку товару з підтвердженням готовності відповідача до прийомки товару та інформування позивача щодо строків направлення фахівців відповідача для технічного приймання товару (а.с. 44-45).

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем товар за умовами договору не прийнято, аванс сплачено з порушенням строків, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовов.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 266 Господарського кодексу України передбачено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджується факт укладення між позивачем та відповідачем договору № 84/2018-ЦЮ на закупівлю пасажирських вагонів від 30.08.2018, за умовами якого позивач зобов`язався поставити та передати у власність відповідачу два пасажирські вагони купейні спальні для міжнародних пасажирських перевезень, а відповідач зобов`язався в свою чергу прийняти цей товар та оплатити його вартість у розмірі 64559400,00 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що на підставі рахунку-фактури № КВ-10077 від 24.10.2018 відповідачем на користь позивача здійснено 30% попередню оплату за умовами п. 4.1.1. п. 4.1. розділу 4 договору (в редакції додаткової угоди № 1 до договору).

За умовами договору 30% попередня оплата за договором (аванс) у розмірі 19367820,00 грн. мала бути сплачена відповідачем у строк 55 банківських днів з моменту укладання договору, тобто строк здійснення попередньої оплати настав 15.11.2018.

12.12.2018 відповідачем на рахунок позивача здійснено частково оплату за договором № 84/2018-ЦЮ від 30.08.2018 у розмірі 910240,00 грн., 14.12.2018 здійснено оплату у розмірі 5000000,00 грн., 17.12.2018 - 5000000,00 грн., 18.12.2018 - 5000000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученням № 1440533 від 12.12.2018, № 1442842 від 14.12.2018, № 1449583 від 17.12.2018, № 1449583 від 18.12.2018. 19.12.2018 відповідачем здійснено оплату за договором у розмірі 3457580,00 грн., що сторонами не заперечувалося.

Таким чином, зі змісту наданих платіжних доручень вбачається, що відповідачем обумовлена попередня оплата за договором здійснена з пропуском строку, встановленого за умовами договору. Стороною відповідача належних доказів в підтвердження спростування факту пропущення строку проведення попередньої оплати суду не надано.

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із п. 10.1. розділу 10 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторонами у п. 4.1. розділу 4 договору обумовлено порядок здійснення розрахунків, за яким відповідач здійснює оплату вартості товару шляхом оплати авансу (30% від вартості першої партії товару) та сплати решти вартості фактично поставленої першої партії товару. Таким чином, зобов`язання відповідача визначено шляхом поділу оплати вартості товару на певні часові проміжки. При цьому, в розрізі даного спору суд приймає до уваги те, що сплата 30% вартості товару в даному випадку за умовами договору є частиною грошового зобов`язання з оплати вартості товару в цілому та незважаючи на підставу виникнення в боржника обов`язку сплатити кредитору певну суму, таке зобов`язання все одно є грошовим.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Таким чином, враховуючи порушення відповідачем строку здійснення попередньої оплати за договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування позивачем 3% річних за прострочення виконання зобов`язання зі сплати попередньої оплати. Наданий позивачем розрахунок вказаних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 50798,17 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних нарахувань суд враховує таке.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду № 905/600/18 від 05.07.2019.

За умовами укладеного між сторонами договору строк сплати 30% вартості товару настав 15.11.2018, при цьому оплата вказаної суми у розмірі 19367820,00 грн. здійснена відповідачем у період часу 13.12.2018, 14.12.2018, нарахування після 15 числа наступного місяця здійснюються 18.12.2018, 19.12.2019. Таким чином, враховуючи, що оплата 30% вартості товару проведена відповідачем у грудні, а нарахування інфляційних втрат має здійснюватися з місяця, наступного за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж, нарахування інфляційних втрат не здійснюється.

Відповідно до п. 5.1. розділу 5 договору поставка проводиться партіями протягом дії договору після письмової заявки покупця, що є підтвердженням готовності покупця до прийому товару. Постачальник не пізніше як за 10 календарних днів повинен повідомити покупця про орієнтовну дату готовності партії товару для прийомки, у відповідності до п. 6.4. цього договору. Покупець протягом 5 календарних днів з дати отримання повідомлення постачальника, направляє постачальнику заявку на поставку товару з підтвердженням готовності покупця до прийомки товару.

Згідно п. 7.1. розділу 7 договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар кошти на поточний рахунок постачальника; приймати поставлений товар згідно з документами наведеними в пункту 6.6. цього договору.

Як встановлено судом, позивачем складено відповідні акти приймання-передачі товару за договором, виставлені відповідні рахунки на оплату вартості, а також повідомлено відповідача про готовність товару до приймання, тобто виконано всі дії з метою поставки товару відповідачу. В той же час відповідачем не здійснено приймання товару за договором на закупівлю пасажирських вагонів, що стороною відповідача не заперечувалося.

В обґрунтування заперечень щодо заявлених позовних вимог сторона відповідача зазначає про відсутність дозвільних документів на курсування вагонами у міжнародних сполученнях.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. розділу 2 договору товар, що постачається, повинен відповідати технічним умовам (ТУ),узгодженим постачальником та покупцем і бути сертифікованим згідно з Положенням про сертифікаційну діяльність на залізничному транспорті України», затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 01.06.1998 № 207, конструкторській та технічній документаціям постачальника (креслення), а також технічній специфікації (додаток 3). Підтвердженням якості з боку постачальника є такі документи: сертифікат відповідності (атестат виробництва) на продукцію (послуги) залізничного призначення, зареєстрований в державній системі сертифікації до 01.01.2018, з урахуванням строку його дії; сертифікат відповідності (атестат виробництва) на продукцію (послуги) залізничного призначення, виданий органом з оцінки відповідності, акредитований згідно з національним законодавством відповідно до вимог ДСТУ ISO 17065, зареєстрований після 01.01.2018 у власній системі відповідно до сфери акредитації; сертифікат якості заводу виробника; технічні паспорти на кожний вагон (відповідної форми); технічні паспорти на обладнання, встановлене у вагонах; формуляр на кожний вагон; перелік неметалічних матеріалів, що використовуються при будівництві пасажирських вагонів та які підтверджуються висновками Державної санітарно-епідеміологічної експертизи; перелік неметалічних матеріалів, що використовуються при будівництві пасажирських вагонів та які підтверджуються сертифікатами відповідності пожежної безпеки; висновки СЕС та технічні умови; санітарний висновок СЕС на вміст шкідливих речових у салоні вагону.

30.08.2018 сторонами підписано технічні умови до вагона пасажирського купейного спального для міжнародних пасажирських перевезень (додаток 3 до договору), в яких визначені основні парламенти вагону, конструктивні вимоги.

Відповідно до сертифікату відповідності серії ВГ, зареєстрованого в реєстрі систем за № UA 1.098.0018679-17, вагони пасажирські купейні спальні локомотивної тяги для міжнародного пасажирського сполучення залізницями колії 1520 мм і 1435 мм моделі 61-7034, код УКТ ЗЕД.ТН.ЗЕД 8605, код ДКПП, ОКП 30.20.32, відповідають вимогам ДСТУ 4049-2001 «Вагони пасажирські магістральні локомотивної тяги. Вимоги безпеки», ТУ У 30.2-2:2013 «Вагон пасажирський купейний спальний для міжнародного пасажирського сполучення моделі 61-7034 Технічні умови» (а.с. 62).

Згідно сертифікатів № 4, № 5 від 31.01.2019 вагон пасажирський купейний спальний локомотивної тяги для міжнародного пасажирського сполучення залізницями колії 1520 мм і 1435 мм моделі 61-7034 відповідає вимогам конструктивних документів ТУ У 30.2-2:2013 (а.с. 63-64).

Таким чином, вагони пасажирські купейні спальні локомотивної тяги для міжнародного пасажирського сполучення залізницями колії 1520 мм і 1435 мм моделі 61-7034, які мали передаватися відповідачу за укладеним договором відповідають якості, обумовленій сторонами при укладенні договору.

Положення ст. 6, 627 Цивільного кодексу України відображають принцип свободи договору, згідно з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у наданій сторонам можливості за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватись від пропозицій про їх зміну.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 910/18719/17.

Укладаючи договір № 84/2018-ЦЮ на закупівлю пасажирських вагонів від 30.08.2018 відповідач погодився із переліком документів, що підтверджують якість вагонів та підписавши договір, погодився і з порядком розрахунків, і з умовами поставки товару. Відповідачем будь-яких застережень щодо необхідності наявності додаткових дозвільних документів на вагони висловлено не було, що не спростовано стороною відповідача у судовому засіданні. При цьому вагони, які мали поставлятися позивачем, згідно даних сертифікатів відповідності відповідають технічним умовам для міжнародного пасажирського сполучення. Крім того, позивачем здійснені всі обумовлені договором дії щодо поставки вагонів та повідомлено про готовність здійснення поставки. Твердження сторони відповідача про необхідність отримання дозвільних документів для міжнародного сполучення, не відповідність вироблених вагонів для міжнародних перевезень не слугують підставою для звільнення від виконання зобов`язання враховуючи те, що відповідач, підписуючи договір, взяв на себе зобов`язання з виконання умов такого договору в частині прийняття товару та оплати його вартості та станом на день підписання договору був ознайомлений із характеристиками об`єкту поставки.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача залишку вартості товару в сумі 45191580,00 грн. за умовами укладеного договору.

Щодо заявлених позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти у позивача товар за умовами договору відповідно до специфікацій, то вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки умовами розділу 6 укладеного між сторонами договору № 84/2018-ЦЮ на закупівлю пасажирських вагонів від 30.08.2018 передбачена можливість пред`явлення постачальником вимоги за якістю та комплектністю товару, необхідності передачі постачальником вказаних у п. 6.6. розділу 6 договору документів, а також можливість відмови від прийняття товару з боку покупця у разі відсутності будь-якого із зазначених документів. Таким чином, приймання товару відбувається після перевірки його якості, комплектності, наявності визначених документів, при цьому зобов`язати сторону договору прийняти товар, комплектність, якість якого покупцем не перевірена, у суду підстави відсутні.

З огляду на вищевикладені доводи, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. В порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 678635,67 грн. витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця (Тверська), буд. 5, м. Київ, 03680, ідентифікаційний код 40075815) на користь Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» (вул. І. Приходька, буд. 139, м. Кременчук, 39621, ідентифікаційний код 057630,00 грн., 3% річних у розмірі 50798,17 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 678 635 грн. 67 коп., а всього 45 921 013 (сорок п`ять мільйонів дев`ятсот двадцять одну тисячу тринадцять) грн.. 84 (вісімдесят чотири) коп.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 30.09.2019.

Суддя В.О.Демидов