ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.09.2019 Справа № 905/1326/19

Суддя Говорун О.В.

Секретар судового засідання Коновалова А.І.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь".

Відповідач - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Про стягнення 22360,21 грн.

Справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання.

Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків у розмірі 22360,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору перевезення вантажу, що призвело до його нестачі.

Учасники розгляду справи були повідомлені належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Станом на момент прийняття рішення у справі, від сторін будь-яких заяв, клопотань та документів до суду не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встанови наступні факти та відповідні ним правовідносини.

30.07.2018 за залізничною накладною №50969609, у вагонах №52291721, №56374010 на станцію Сартана Донецької залізниці зі станції Авдіївка Донецької залізниці, на адресу ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" був відправлений вантаж кокс доменний (вологий), відправник ПрАТ "АКХЗ". Вантаж маркований поздовжньою смугою, ширина 400-600мм вздовж вагону вапном (а.с.58).

На станції Сартана Донецької залізниці, були складені комерційні акти №484809/303 від 01.08.2018, №484809/304 від 01.08.2018.

В розділі Д комерційного акту №484809/303 від 01.08.2018 зазначено: На підставі акту загальної форми №11747 від 31.07.2018 ст. Волноваха Донецької залізниці було проведено комісійне переважування вагону №56374010, що прибув по відправці вказаній на лицьовій стороні акту, вантаж кокс, з розчепленням, на справних 150т. держ. повірених 08.09.2017 вагах вантажоодержувача. По документу значиться брутто не вказано, тара - 23000 кг, нетто - 41000, фактично виявилось брутто - 60800 кг, тара - 23000 кг з док, нетто - 37800 кг, що менше документу на 3200 кг. Вагон зважувався двічі, результат не змінився. Завантаження шапкою, вище бортів на 40-50 см, вантаж маркований однією смугою вздовж вагону, вапном. Над 5-7 люками праворуч по ходу потягу виїмка 4 м 50 см, шириною 1м 80 см, вглиб 60-80 см, маркування порушено. Вагон без дверей, люка закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає» (а.с.60 зворотна сторона).

В розділі «Д» комерційного акту №484809/304 від 01.08.2018 зазначено: «На підставі акту загальної форми №11748 від 31.07.2018 ст. Волноваха Донецької залізниці було проведено комісійне переважування вагону №52291721, що прибув по відправці вказаній на лицьовій стороні акту, вантаж кокс, з розчепленням, на справних 150т. держ. повірених 08.09.2017 вагах вантажоодержувача. По документу значиться брутто не вказано, тара 24000 кг, нетто 45300, фактично виявилось брутто 68000 кг, тара 24000 кг з док, нетто 44000 кг, що менше документу на 1300 кг. Вагон зважувався двічі, результат не змінився. Завантаження шапкою, вище бортів на 40-50 см, вантаж маркований однією смугою вздовж вагону, вапном. Над 1 люком ліворуч по ходу потягу виїмка 1 м 50 см, шириною 1 м 50 см, вглиб 60-80 см, маркування відсутнє. Вагон без дверей, люка закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає» (а.с.61 зворотна сторона).

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України (далі ГК України), підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч.2 ст.924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт", залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.23 вищевказаного Закону, перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Стаття 110 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ч.1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Пунктами 5,6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу затверджених наказом Мінтрансу України № 542 від 20.08.2001 встановлено, що у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із "шапкою"). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Згідно з ч.1 ст.31 Статуту, залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Відповідно до ч.3 ст.32 Статуту залізниць України, відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно з параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі, правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця.

Згідно з абз. 4 пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до накладної №50969609 на станції відправлення залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагонів не було, що свідчить про те, що відправником були виконані вищезазначені вимоги Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу.

Досліджені докази, які додані до матеріалів справи, свідчать про те, що нестача виникла під час перевезення, оскільки після візуального огляду вагонів №52291721, №56374010, вантажу, його маркування та кріплення у вагоні, залізницею, на станції відправлення, вантаж був прийнятий без зауважень, розсипання вантажу не було виявлено, про наявність заглиблень у вагонах залізницею зазначено не було, не зазначалось і про порушення маркування, що в свою чергу, свідчить про відсутність вини вантажовідправника у нестачі вантажу.

Порушення маркування свідчить про втрату частини вантажу під час перевезення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що недостача вантажу сталась внаслідок незабезпечення залізницею збереження вантажу на шляху слідування. Залізниця не довела, що нестача вантажу виникла з незалежних від неї причин.

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України, за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частиною 1 статті 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, відповідно до ч.2 ст.114 Статуту, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу, якого не вистачає у вагонах №52291721, №56374010, з урахуванням норми природної втрати маси вантажу зданого до перевезення у вологому стані (2%, відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644) становить 22360,21 грн.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця (01001, м.Київ, вул.Тверська, 5, ідентифікаційний код юридичної особи - 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, ідентифікаційний код юридичної особи - 40150216) на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87501, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, б.1, ідентифікаційний код юридичної особи - 00191158) збитки в розмірі 22360 (двадцять дві тисячі триста шістдесят) грн 21 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять один) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.09.2019

Суддя О.В. Говорун