ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019р. Справа № 904/3323/19
За позовом: Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, м. Дніпро

До: Приватного підприємства «Балєстра», м. Дніпро

Про: стягнення 4 835, 02 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

Департаменту по роботі з активами ДМР (позивач) звернувся до суду з позовом до ПП «Балєстра» ( відповідач) стягнення 4 835, 02 грн. заборгованості, що виникла внаслідок не виконання відповідачем своїх обов`язків зі своєчасного внесення орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста №42-УКВ/08 від 11.02.08р. ( укладеним між сторонами), за період з 01.05.2010р. по 31.07.10р.

ПП «Балєстра» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням направленим на адресу відповідача ( зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 04.08.19р., а.с.41) та повернутим органами зв`язку з посиланням «за закінченням терміну зберігання» ( а.с. 56-59).

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка» в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою «Судова повістка», які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення «закінчення встановленого строку зберігання», суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення «у зв`язку з відсутністю адресата».

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд враховує висновок Верховного суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17: у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду цієї справи та необхідність надання відзиву на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням комунальної власності Дніпропетровської міської ради - орендодавець (надалі Позивач-1) та Приватним підприємством «Балєстра» - орендар (надалі Відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна №42-УКВ/08 (надалі договір) від 11.02.2008р. про надання в оренду нежитлового приміщення площею 123,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 8, що знаходиться на балансі Комунального виробничого житловоремонтно експлуатаційного підприємства Жовтневого району (надалі Позивач 2) строком дії до 26.01.2011р.

За умовами п.3.3 - 3.5 укладеного договору та розрахунку орендної плати Відповідач повинен був сплачувати орендну плату таким чином: 50% від загальної суми у розмірі 1167,79 грн Позивачу-1, 50% - балансоутримувачу у розмірі 1167,79 грн. Згідно п. 3.5. договору за орендоване приміщення Відповідач повинен сплачувати щомісяця орендну плату у термін не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, обов`язок щодо сплати орендної плати не залежить від наслідків господарської діяльності Відповідача. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування на індекс інфляції за поточний місяць.

За спірний період з 11 лютого 2008р. по 31.03.2010р. орендна плата, яку відповідач повинен був сплатити позивачу-1, склала 38 382,55 грн. Відповідач орендну плату сплатив частково в сумі 11 172,27 грн., сума боргу перед Позивачем-1 становить 27 210,28 грн., що підтверджується розрахунком позивача та не спростовано відповідачем. Орендна плата, яку відповідач повинен був сплатити позивачу-2 за спірний період, склала 51 758,15 грн. Відповідачем сплачено 15 641,14 грн. Заборгованість перед Позивачем-2 складає 35 817,01 грн.

Згідно ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», дія якого поширюється на спірні відносини, та п. 5.2. договору орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів сплати боргу на час розгляду справи суду не надано та в цій частині вимоги прокурора обґрунтовані.

За умовами п. 9.2. договору за несвоєчасну сплату суми орендної плати Відповідач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу. Пеня за період прострочення платежів на користь позивача-1 з 17.09.2009р. по 12.04.2010р. становить 1075,40 грн. В решті вимоги про стягнення пені 1163,51 грн задоволенню не підлягають, оскільки позивачем-1 не враховані положення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пеня за період прострочення платежів на користь позивача-2 з 16.01. по 22.04.2010р. становить 249,58 грн.

Відповідно до п.11.1 договору договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадку невиконання сторонами своїх зобов`язань та у випадках передбачених законодавством України. Можливість розірвання договору за даних обставин передбачена також і статтею 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» дія якого поширюється на спірні правовідносини.

Вимоги прокурора щодо стягнення неустойки 1626,82 грн. судом відхиляються, виходячи з наступного. Умовами п. 9.4. договору передбачено, що у разі дострокового припинення договору у зв`язку з неналежним виконанням орендарем своїх зобов`язань, несвоєчасного звільнення та повернення орендарем об`єкта оренди, орендар сплачує орендодавцю неустойку у розмірі орендної плати за останній місяць оренди незалежно від сплати інших штрафних санкцій. Договір на час розгляду справи не являється припиненим, обов`язок орендаря звільнити орендоване приміщення відсутній, а настане лише з часу набрання цим рішенням законної сили. Таким чином, вимоги прокурора про стягнення неустойки заявлені передчасно, оскільки на час розгляду цієї справи відсутні порушення п. 9.4. договору з боку відповідача, та задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, з врахуванням встановлених обставин,, вимоги прокурора обґрунтовані, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню частково: підлягає стягненню на користь позивача-1 борг 27 210,28 грн, пеня 1075,40 грн.; на користь позивача-2 - борг - 35 817,01 грн., пеня 249,59 грн, та в частині розірвання договору і виселення відповідача з орендованого приміщення…

Вищезазначені обставини справи були встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.10р. у справі №35/178-10 за позовом прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Управління комунальної власності ДМР (позивач-1) та КВЖРЕП Жовтневого району ( позивач-2) до ПП «Балєстра» ( відповідач) про розірвання договору оренди , зобов`язання звільнити орендоване приміщення та стягнення 27 822, 37 грн. Цим рішенням суду позовні вимоги задоволено частково, розірвано договір оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста від 11.02.2008р. № 42-УКВ/08, укладений між УКВ ДМР ПП «Балєстра» ; виселено ПП «Балєстра» із нежитлового приміщення площею 123,0 кв.м, що знаходиться на балансі КВ ЖРЄП Жовтневого району, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського,8 (літ. А-1) у підвалі одноповерхового будинку; стягнуто з Приватного підприємства «Балєстра» на користь УКВ ДМР : борг 27 210,28 грн , пеню 1075,40 грн.; на користь КВЖРЕП Жовтневого району борг 35 817,01 грн. , пеню 249,58 грн.; стягнуто з ПП «Балєстра» в доход державного бюджету державне мито 643,52 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 236,00 грн. В решті позову відмовлено. (а.с.16-20).

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За твердженням позивача, в порушення прийнятих на себе зобов`язань, відповідач не виконував умови вищезазначеного договору щодо своєчасного та повного внесення орендної плати за період 01.05.2010р. по 31.07.10р. . У зв`язку з чим ( відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості станом на 29.05.19р.), у нього рахується заборгованість по орендній платі перед міським бюджетом за спірний період в розмірі 4 835, 02 грн. ( а.с. 21 ). На час прийняття рішення у справі відповідачем доказів сплати заборгованості перед позивачем не надав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендною є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької діяльності. Згідно з ч. 3 ст. 18 цього Закону України орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Частиною 1 ст. 19 цього Закону передбачено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, не надано; за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Приватного підприємства «Балєстра» (49000, м. Дніпро, вул. Леніна, буд. 17, кв.№2-89; ) на користь позивача - Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 75, код ЄДРПОУ 37454258): 4 835, 02 грн. - заборгованості за договором та 1 921, 00 грн. - витрат зі сплати судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 27.09.2019 р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.