ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1104/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

при секретарі Кияшко Р.О.

за участю представників:

від позивача: Невструєв Л.Б.

від відповідача: Сабурова Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Державного підприємства Морський торговельний порт ЮЖНИЙ

на рішення господарського суду Одеської області від 03.07.2019 року, суддя в І інстанції Погребна К.Ф, повний текст якого складено 15.07.2019 в м. Одесі

у справі № 916/1104/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю УКР ГАЗ РЕСУРС

до відповідача: Державного підприємства Морський торговельний порт ЮЖНИЙ

про стягнення 5 912 509,95грн.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю УКР ГАЗ РЕСУРС звернулося до господарського суду Одеської області з позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Державного підприємства Морський торговельний порт ЮЖНИЙ (далі-ДП «МТП «Южний») про стягнення 6 250 865,07 грн., з яких: 5 912 509,95 грн. основного боргу, 112 869,81 грн. втрат від інфляції, 50 539,81 грн. 3% річних та 174 945,50 грн. пені, які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем договору №Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018р. на постачання природного газу щодо оплати у повному обсязі поставленого у січні 2019 року природного газу у встановлений строк.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилався на те, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства та умов укладеного між сторонами договору на постачання природного газу №Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018р. здійснив часткову оплату природного газу поставленого у січні 2019 року у розмірі 3 630 884,95 грн., заборгованість становить 5 912 509,95 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також на підставі п. 7.4 договору 174 945,50 грн. пені та на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України - 112 869,81 грн. втрат від інфляції та 50 539,81 грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

10.06.2019 року позивач подав до господарського суду Одеської області заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме від стягнення з відповідача штрафних санкцій на суму 227 348,16 грн. та просив суд стягнути з відповідача 5 912 509,95 грн. основного боргу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.06.2019 року прийнято відмову ТОВ УКР ГАЗ РЕСУРС від частини позовних вимог до Державного підприємства «Морський торговельний порт ЮЖНИЙ про стягнення штрафних санкції в сумі 227 348,16грн. Провадження у справі №916/1104/19 в частині позовних вимог ТОВ УКР ГАЗ РЕСУРС до Державного підприємства «Морський торговельний порт ЮЖНИЙ про стягнення штрафних санкції в сумі 227 348,16грн. - закрито.

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.07.2019 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства Морський торговельний порт ЮЖНИЙ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УКР ГАЗ РЕСУРС основний борг в сумі 5 912 509 грн. 95 коп. та судовий збір в сумі 90 392 грн. 76 коп.

Рішення суду з посиланням на приписи ст. ст. 15, 16, 509, 525, 526, 629, 692, 610, 612, 530 ЦК України, ст. 179, 193 ГК України мотивовано встановленими по справі обставинами наявності порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної оплати вартості поставленого позивачем у січні 2019 року природного газу, в результаті чого, станом на момент вирішення даного спору за Державним підприємством Морський торговельний порт ЮЖНИЙ рахується прострочена заборгованість перед позивачем в розмірі 5 912 509,95грн., яка підлягає стягненню на користь позивача, що має наслідком задоволення позовних вимог.

ДП «МТП «Южний» у поданій до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить рішення господарського суду Одеської області від 03.07.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Скаржник вважає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції були неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають дійсним обставинам справи, а також при прийнятті рішення судом були неправильно застосовані норми матеріального права.

Обґрунтовуючи підстави звернення з апеляційною скаргою скаржник посилається на те, що висновки суду про те, що в січні 2019 року саме по договору №Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2013 було поставлено 760, 276 тис. куб.м природного газу на загальну суму 9 543 394. 90 гри є хибними, оскільки протягом січня 2019 року між ДП «МТП «Южний» та ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» діяли два договори: договір №Т/ВГЕ-1-22/18 від 17.08.2018 до 11-59 год. 10.01.2019 та договір № ВГЕ-5/18І від 29.12.2.018 з 12.00 год. 10.01.2019.

В свою чергу ДП «МТП «Южний» зі свого боку не порушило зобов`язання за договором № Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018 та виконало їх в повному обсязі, оскільки останній акт приймання - передачі природного газу № УГР00000055 від 31.01.2019 обсягом 289,255 тис. куб.м. на суму 3 630 884,95 грн. за січень місяць було сплачено вчасно та у повному обсязі. Враховуючи зазначене висновок суду першої інстанції щодо наявності заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 5 912 509,95 грн за договором №Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018 не відповідає дійсним обставинам та є необґрунтованим.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що оскільки між сторонами не були підписані акти приймання-передачі природного газу саме в рамках договору позики від 29.12.2.018 № ВГЕ-5/18І, обсяг газу в кількості 550,000 тис. куб.м. було поставлено за договором № Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018, скаржник зазначає, що саме лише не підписання на даний час між сторонами актів приймання-передачі природного газу в рамках договору позики від 29.12.2018 № ВГЕ-5/18І не може бути підставою для висновку про те, що обсяг газу в кількості 550,000 тис. куб.м. було поставлено за договором № Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 269 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом під час розгляду справи по суті, 17.08.2018 року між ДП МТП Южний (споживач) та ТОВ УКР ГАЗ РЕСУРС (постачальник) було укладено договір №Т/ВГЕ-122/18 про закупівлю природного газу, за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність споживачу в 2018 році природній газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору (п.1.1 договору).

Газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для власних потреб, а не для продажу (п.1.2 договору).

Пунктом 2.1 договору встановлено, що загальна вартість газу з ПВД на дату укладання договору становить 18 154 500грн.

Згідно з п. 2.3 договору постачальник передає споживачу з 01.10.2018р. по 31.12.2018р. газ обсягом до 1 750 000 куб.м (у тому числі по місяцях (куб.м): січень 0 м3, лютий 0 м3 , березень - 0 м3, квітень 0 м3, травень 0 м3 , червень - 0 м3, липень 0 м3, серпень 0 м3 , вересень - 0 м3, жовтень 250 000 м3 , листопад 50 000 м3 , грудень 1 000 000 м3 .

Обсяги газу, що планується передати за цим договором (далі планові обсяги), можуть змінюватись сторонами протягом місяця поставки у формі листа заявка погодженого оператором газорозподільної мережі (п.2.4 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору, споживач здійснює попередню оплату за газ у розмірі 50% вартості місячної норми споживання газу у відповідності до графіку розподілу по місяцях, визначеного у п.2.3 договору, за 7 (сім) банківських днів до початку місяця постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично спожиті обсяги здійснюється до 20 числа місяця наступного за звітним. Постачальник при постачанні газу надає акт приймання-передачі природного газу.

Постачання газу здійснюється на межах балансової належності об`єктів споживача за адресою вул. Берегова, 13, м. Южне, Одеська область. Об`єкти: котельня Центральна, котельня БРЛС. Постачання газу має бути безперебійним протягом строку дії Договору. Право власності на газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на газ споживач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ (п.4.1 договору).

Пунктом 4.4. договору встановлено, що споживач до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає постачальнику належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою споживача.

Згідно пункту 4.6 договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, споживач зобов`язується надати постачальнику: завірену копію акта про фактичний обсяг розподіленого/протранспортованого за цим договором газу за розрахунковий місяць, складеного між Споживачем та оператором газорозподільної мережі/газотранспортної системи (далі за текстом - ГРМ/ГТС); у разі надання технічного акту на загальний обсяг розподіленого/протранспортованого природного газу, детальну розбивку газу за категоріями (в т.ч. за цим Договором) за власним підписом; - підписані та скріплені печатками споживача два примірники акта приймання- передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу в розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість. Постачальник не пізніше 8-го числа повертає споживачу один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. У разі, якщо при складанні/підписанні акту приймання-передачі природного газу у сторін виникають розбіжності щодо вартості газу, переданого за договором, сторони врегульовують спірні питання відповідно до умов договору або в порядку, передбаченому чинним законодавством України. До врегулювання сторонами розбіжностей, обсяги переданого газу встановлюються відповідно до даних оператора ГРМ/ГТС, а вартість газу розраховується постачальником відповідно до ціни, зазначеної у п. 2.1 даного договору(п.4.7 договору).

За умовами п.п. 6.1.6 договору споживач зобов`язався своєчасно оплачувати поставлений газ в розмірі та порядку, передбаченому даним договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє по 31.12.2018, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань( п.10.1 договору).

28.12.2018 року сторонами було укладено додаткову угоду №3 до даного договору, якою сторони продовжили строк дії договору до 01.03.2019р., а також погодили ціну природного газу на рівні 10 460,45 грн. за 1000,00 м. куб.

На виконання умов договору постачальник у січні 2019 року поставив споживачу, а останній прийняв 760,276 тис.м.куб. природного газу на загальну суму 9 543 394,90 грн., що підтверджується актом наданих послуг з розподілу природного газу від 31.01.2019р., підписаним споживачем та оператором газорозподільної мережі/ газотранспортної системи ПАТ ОДЕСАГАЗ, та не заперечується відповідачем.

Позивач направив відповідачеві акт приймання передачі природного газу від 31.01.2019р. на суму 9 543 394,90 грн., поставленого на підставі договору № Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018, але відповідач не підписав і не повернув на адресу позивача вказаний акт приймання - передачі та не надіслав позивачеві вмотивованої відмови від підписання зазначеного акту.

Проте, відповідач здійснив лише часткову оплату природного газу поставленого згідно з договором № Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018 у розмірі 3 630 884,95грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1045 від 18.02.2019 та не заперечується сторонами, а весь інший обсяг отриманого відповідачем у січні 2019 року природного газу залишився неоплаченим, у зв`язку з чим у нього утворилася прострочена заборгованість перед позивачем в сумі 5 912 509,95грн.

Претензією № 94 від 07.03.2019 позивач повідомив відповідача про наявність простроченої заборгованості в розмірі 5 912 509,95грн. за поставлений у січні 2019 року природний газ згідно з договором про закупівлю природного газу № Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018, вартість якого повинна була бути оплачена ще до 20.02.2019, та виклав вимогу у десятиденний строк оплатити наявну заборгованість в розмірі 5 912 509,95грн. за поставлений у січні 2019 року природний газ та у дводенний строк підписати та повернути на його адресу один примірник акут приймання передачі природного газу від 31.01.2019.

Листом від 25.03.2019 відповідач відхилив вказану претензію з посиланням на те, що окрім договору про закупівлю природного газу № Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018, між сторонами 29.12.2018 було укладено договір позики № ВГЕ-5/18і, за умовами якого позикодавець протягом строку дії договору передає у власність позичальника природний газ у кількості 2740000 м3, а строк повернення позики 3 місяці з дати отримання позичальником природного газу від позикодавця. ДП «МТП «Южний» зі свого боку не порушило зобов`язання за договором № Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018 та виконало їх в повному обсязі, вчасно оплативши природний газ обсягом 289,255 тис. м. куб. на суму 3 630 884,95грн. отриманий у січні 2019 року за цим договором. В свою чергу, строк виконання зобов`язань за договором позики № ВГЕ-5/18і від 29.12.2018 не настав, оскільки першу партію природного газу ним отримано за цим договором 10.01.2019.

Отже, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю природного газу №Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018 щодо оплати у повному обсязі отриманого у січні 2019 року природного газу, ТОВ УКР ГАЗ РЕСУРС звернулося до господарського суду з даним позовом.

Задовольняючи позов повністю господарський суд першої інстанції керувався приписами ст. ст. 15, 16, 509, 525, 526, 629, 692, 610, 612, 530 ЦК України, ст. 179, 193 ГК України та на підставі встановлених обставин даної справи виходив із того, що в порушення вимог чинного законодавства та умов спірного договору про закупівлю природного газу відповідач не надав суду належних доказів виконання в повному обсязі своїх зобов`язань за укладеним договором щодо оплати отриманого у січні 2019 року природного газу у встановлений строк, отже, наявний борг підлягає стягненню на користь позивача.

Апеляційний суд погоджується з правомірним та обґрунтованим висновком місцевого суду про задоволення заявлених ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» позовних вимог з огляду на таке.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Укладений між сторонами у справі договір про закупівлю природного газу №Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018 за своєю правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами.

За змістом статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до частини 1 та 6 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У пункті 3.1 договору сторони погодили, що споживач здійснює попередню оплату за газ у розмірі 50% вартості місячної норми споживання газу у відповідності до графіку розподілу по місяцях, визначеного у п.2.3 договору, за 7 (сім) банківських днів до початку місяця постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично спожиті обсяги здійснюється до 20 числа місяця наступного за звітним. Постачальник при постачанні газу надає акт приймання-передачі природного газу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника про те, що протягом січня 2019 року між ДП «МТП «Южний» та ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» діяли два договори: договір №Т/ВГЕ-1-22/18 від 17.08.2018 до 11-59 год. 10.01.2019 та договір № ВГЕ-5/18І від 29.12.2.018 з 12.00 год. 10.01.2019. В свою чергу ДП «МТП «Южний» зі свого боку не порушило зобов`язання за договором № Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018 та виконало їх в повному обсязі, оскільки останній акт приймання - передачі природного газу № УГР00000055 від 31.01.2019 обсягом 289,255 тис. куб.м. на суму 3 630 884,95 грн. за січень місяць було сплачено вчасно та у повному обсязі, були предметом дослідження та оцінки господарського суду першої інстанції.

Так, судом установлено, і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до п.11.14 договору про закупівлю природного газу №Т/ВГЕ-1-22/18 від 17.08.2018 зміни та доповнення до договору можуть бути внесені в порядку передбаченому чинним законодавством України, тільки за домовленістю сторін, що оформлюється додатковими угодами до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Додатковою угодою №3 до даного договору сторони продовжили строк дії договору до 01.03.2019р. Будь - яких інших додаткових угод, які б змінювали термін дії даного договору, сторонами не укладалось.

Таким чином, договір №Т/ВГЕ/-122/18 від 17.08.2018р. діяв до 01.03.2019 року, але в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Отже, твердження скаржника про те, що даний договір закінчився з 12.00 год. 10.01.2019 року є безпідставним.

29.12.2018 року між ДП «МТП «Южний» (позичальник) га ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» (позикодавець) було укладено договір позики №ВГЕ-5/18і, згідно з п.1.1 якого позикодавець протягом строку дії договору передає у власність позичальника природний газ у кількості 2740000 м3 та якості, що відповідає вимогам, наведеним в п. 3.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю природний газ такої ж якості і кількості в порядку, що встановлений договором.

Пунктом п. 2.2 договору позики передбачено, що природний газ надається частинами, відповідно до заявки позичальника на планові обсяги використання природного газу на наступний місяць, підписаної уповноваженою особою позичальника, переданою позикодавцю до 15 числа місяця, що передує місяцю користування природним газом.

Пунктами 2.3, 2.4 цього договору встановлено, що приймання-передача природного газу, переданого позикодавцем за цим договором, оформлюється актом приймання-передачі газу. Підтвердженням фактів отримання від позикодавця та повернення позичальником природного газу у кількості та якості, передбаченими цим договором, є підписання уповноваженими представниками сторін відповідних актів приймання передачі.

Твердження відповідача про те, що постачання природного газу у січні 2019 року здійснювалось за двома вищевказаними договорами, оскільки обсягів природного газу за договором №Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018 після укладення додаткової угоди на збільшення піни на 20% вистачило лише на частину січня місяця, правильно не були прийняті до уваги місцевим судом, з огляду на наступне.

Договір позики №ВГЕ-5/18і було укладено сторонами 29.12.2018 року. Відповідно до п. 2.2 цього договору природний газ надається відповідно до заявки позичальника, переданою позикодавцю до 15 числа місяця, що передує місяцю користування природним газом. Отже, для передачі газу на умовах цього договору позичальник повинен був надати позикодавцю заявку до 16.12.2018 року, водночас, 16.12.2018 року сторонами ще не було підписано сам договір позики. Отже, позивач не міг передати, а відповідач, відповідно, не міг отримати природний газ згідно з договором позики у січні 2019 року.

Відповідно до п. п. 2.3 та 2.4 договору позики приймання-передача природного газу, переданого позикодавцем за цим договором оформлюється актом приймання-передачі, та підтвердженням фактів отримання від позикодавця позичальником природного газу у кількості та якості, передбаченими цим договором, є підписання уповноваженими представниками сторін відповідних актів приймання передачі.

Разом з тим, ані заявки позичальника на планові обсяги використання природного газу на наступний місяць, підписаної уповноваженою особою позичальника, переданою позикодавцю до 15 числа місяця, що передує місяцю користування природним газом, ані відповідного акту приймання передачі природного газу, саме який є підтвердженням факту отримання від позикодавця позичальником природного газу, складених в межах договору позики, відповідачем до суду не подано і таких документів в матеріалах справи не міститься.

Також судом установлено, що передача природного газу для відповідача на підставі договору позики №ВГЕ-5/18і не вбачається за можливе з наступних технічних та юридичних підстав.

Відповідно до Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 року, передача природного газу від одного суб`єкта ринку до іншого суб`єкта ринку, не для його подальшого споживання, відбувається у віртуальній торговій точці.

Віртуальна торгова точка (віртуальна точка, на якій відбувається передача природного газу) - точка в газотранспортній системі з невизначеним фізичним розташуванням, у якій замовники послуг транспортування можуть здійснювати передачу природного газу, поданого до газотранспортної системи, на щоденній основі згідно з вимогами цього Кодексу.

Відповідно до п.п.2 п.6 розділу 7 Глави III Кодексу газотранспортної системи замовники послуг транспортування, які уклали договори купівлі-продажу природного газу у віртуальній торговій точці, оформлюють акти приймання-передачі природного газу (з урахуванням одного примірника, який залишається в оператора газотранспортної системи) та надають їх оператору газотранспортної системи для узгодження обсягу газу, що передається сторонами.

За правилами п.11 розділу 7 Глави III Кодексу газотранспортної системи Передача природного газу, поданого до газотранспортної системи між замовниками послуг транспортування, здійснюється у віртуальній торговій точці шляхом подання оператору газотранспортної системи торгових сповіщень відповідно до вимог глави 2 розділу XIV цього Кодексу.

Водночас судом встановлено, що сторонами по справі не складались та не підписувались акти приймання передачі у віртуальних торгових точках Оператора газотранспортної системи.

Більш того, відповідно до п.1 розділу 1 глави VIII Кодексу газотранспортної системи право доступу до віртуальної торгової точки одержується після підписання договору на транспортування з Оператором газотранспортної системи.

Таким чином, для отримання доступу до Віртуальної торгової точки, відповідачу необхідно було укласти з AT «Укртрансгаз» договір транспортування природного газу як замовник таких послуг. Поряд з цим, такий договір може укласти лише постачальник природного газу яким відповідач не є.

Аналогічні вимоги і щодо передачі природного газу для подальшого його зберігання.

Так, природний газ є тим товаром, яких знаходиться виключно в межах газотранспортної системи.

Монопольним власником газових сховищ є AT «Укртрансгаз». Тому відповідач не може зберігати природний газ у власних сховищах у зв`язку з їх відсутністю як таких.

При цьому, приймання-передача природного газу в газових сховищах відбувається за правилами встановленими Кодексом газосховищ та критеріїв, згідно з якими до певного газосховища застосовується режим договірного доступу або режим регульованого доступу, затвердженого Постановою НКРЕКП №2495 від 30.09.2015р.

Крім того, приймання-передача природного газу в газових сховищах відбувається за наявності у замовника зберігання договору зберігання природного газу укладеного з AT «Укртрансгаз».

Відповідачем не надано підписаний діючий договір зберігання природного газу, а отже не надано відомості про доступ до газових сховищ AT «Укртрансгаз».

Окремо слід зазначити, що для набуття, переміщення та/або зберігання природного газу відповідач мав би набути статус трейдера (постачальника природного газу). Але, для отримання статусу трейдера відповідач повинен перш за все отримати відповідну ліцензію на постачання природного газу, в порядку передбаченому Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності на ринку природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП №201 від 16.02.2017 року.

Натомість, на теперішній час відповідач не має ліцензії на постачання природного газу, що підтверджується Ліцензійним реєстром НКРЕКП, розміщеному на офіційному сайті НКРЕКП http://www.nerc.ROv.ua/7id-16111.

Більш того, відповідно до п.10 глави II Правил постачання природного газу Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VI цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Отже, контроль використання планових обсягів природного газу покладається саме на відповідача. В той же час, відповідач не припинив власне споживання природного газу, а отже продовжував відбір газу саме згідно за договором про закупівлю природного газу Т/ВГЕ-122/18 від 17.08.2018р.

З наведених вище підстав колегією суддів не приймаються до уваги викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника в обґрунтування своїх заперечень з посиланням на договір позики № ВГЕ-5/18і, листування між сторонами, та копії акту прийому-передачі природного газу від 31.01.2019 і рахунку на оплату № 76 від 31.01.2019.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач не заперечуючи факту отримання від позивача у січні 2019 року природного газу на загальну суму 9 543 394,90 грн., не надав суду належних доказів проведення остаточного розрахунку, у зв`язку з чим прострочений борг відповідача перед позивачем в сумі 5 912 509,95 грн. (з урахуванням часткового погашення боргу у розмірі 3 630 884,95 грн.) обґрунтовано визнано судом першої інстанції таким, що підлягає стягненню.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Порушення судом першої інстанції норм матеріального права при вирішенні даного спору по суті, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому доводи скаржника в цій частині не приймаються до уваги.

Інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в сумі 133 031,47 грн. покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 03 липня 2019 року справі № 916/1104/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства Морський торговельний порт ЮЖНИЙ без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 04.10.2019.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Лавриненко Л.В.

Філінюк І.Г.