ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

27 вересня 2019 року Справа № 915/1052/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., розглянувши заяву Миколаївської міської ради б/н від 25.09.2019 (вх.№15066/19) про забезпечення позову у справі

за позовом: Миколаївської міської ради (54027, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20, )

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Лигалова Андрія Вікторовича ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

про: зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва та скасування запису про право власності, -

встановив:

18.04.2019 позивач звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №1680/02.02.01-22/02.06/14/19 від 16.04.2019 до відповідача про:

- зобов`язання Фізичної особи-підприємця Лигалова Андрія Вікторовича знести об`єкт самочинного будівництва - зупиночний комплекс із вбудованим торгівельним павільйоном магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3;

- скасувати запис про право власності №1026 в книзі: 10 від 27.10.2011 на зупиночний комплекс із вбудованим торгівельним павільйоном магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), реєстраційний номер майна: 18074834.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1052/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 23.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.05.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фізичну особу - підприємця Волкова Ярослава Романовича, позов Миколаївської міської ради за вих.№1680/02.02.01.22/02.06/14/19 від 16.04.2019 у справі №915/1052/19 залишено без розгляду.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 задоволено апеляційну скаргу Миколаївської міської ради, скасовано ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2019 в частині залишення без розгляду та повернення судового збору, справу надіслано до господарського суду для розгляду.

09.09.2019 ухвалою суду призначено підготовче засідання у справі на 07.10.2019.

25.09.2019 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову б/н від 25.09.2019 (вх.№15066/19), в якій він просить суд:

- заборонити Фізичній особі - підприємцю Лигалову Андрію Вікторовичу (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) відчужувати або іншим чином розпоряджатися зупиночним комплексом із вбудованим торгівельним павільйоном магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18074834);

- заборонити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) відчужувати або іншим чином розпоряджатися зупиночним комплексом із вбудованим торгівельним павільйоном магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18074834);

- заборонити державним реєстраторам, нотаріусам, іншим суб`єктам та посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 18074834 - зупиночний комплекс із вбудованим торгівельним павільйоном магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що зі змісту позовних вимог вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову по даній справі об`єктивно може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, зважаючи на норми ЦК України щодо можливості власника розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд. Так, в разі відчуження відповідачем належного йому зупиночного комплексу із вбудованим торгівельним павільйоном магазину за вказаною адресою або вчинення щодо нього будь-яких інших юридично значущих дій, що призведуть до зміни чи знищення існуючого об`єкту, навіть у випадку задоволення даного позову, рішення суду фактично виконати буде складно або й навіть неможливо. Так, вимога про знесення самочинно побудованого об`єкта потребуватиме виконання судового рішення державною виконавчою службою в примусовому порядку, зважаючи на що вжиття заходів забезпечення позову спроможне буде запобігти неможливості виконання судового рішення або полегшити його виконання.Крім того, запропоновані заходи заходів забезпечення позову перебувають у безпосередньому зв`язку з предметом позовних вимог, а тому їх застосування об`єктивно впливатиме на виконання судового рішення у справі у разі задоволення позовних вимог, адже зміна власника об`єкта нерухомого майна, що гіпотетично може відбутись до закінчення розгляду справи, може вплинути на вирішення спору за позовною заявою міськради.

Крім того, позивач посилаючись у вказаній заяві на п.6)ч.1 ст.139, ч.ч.1-3 ст.141 ГПК України зазначив, що оцінка співмірності має здійснюватися, крім іншого, з урахуванням співвідношення права та інтересу, які просить захистити заявник, та майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Водночас вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач жодним чином не позбавляє відповідача права володіти та користуватися своїм майном, а лише обмежує у праві відчуження цього майна, тобто розпорядження ним. З урахуванням викладеного, позивач не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення по даній справі.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п.1постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26.12.2011, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглянувши клопотання позивача та враховуючи, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити виконання рішення господарського суду, тобто може призвести до порушення прав позивача, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову позивача задовольнити, шляхом заборони вчиняти відповідачу та іншим особам певні дії щодо предмета спору.

Відповідно до п.6) ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і, серед іншого, повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

У відповідності до ч.3 ст.141 ГПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Таким чином, суд не застосовує зустрічне забезпечення по даній справі, оскільки вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач жодним чином не позбавляє відповідача права володіти та користуватися своїм майном, а лише обмежує у праві відчуження цього майна, тобто розпорядження ним.

Керуючись ст.ст.136, 137, 139, 140, 141, 144, 234, 235 ГПК України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Миколаївської міської ради б/н від 25.09.2019 (вх.№15066/19) про забезпечення позову - задовольнити.

2. Заборонити Фізичній особі - підприємцю Лигалову Андрію Вікторовичу (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) відчужувати або іншим чином розпоряджатися зупиночним комплексом із вбудованим торгівельним павільйоном магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18074834).

3. Заборонити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) відчужувати або іншим чином розпоряджатися зупиночним комплексом із вбудованим торгівельним павільйоном магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18074834).

4. Заборонити державним реєстраторам, нотаріусам, іншим суб`єктам та посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 18074834 - зупиночний комплекс із вбудованим торгівельним павільйоном магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

5. Ухвала є обов`язковою для виконання та набирає законної сили з дати її підписання суддею.

6. Дана ухвала дійсна для пред`явлення державному виконавцю на протязі 3-х років.

7. Стягувачему виконавчому провадженні за даною ухвалою є позивач: Миколаївська міська рада (54027, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20, ).

Боржникому виконавчому провадженні за даною ухвалою є відповідач: Фізична особа - підприємець Лигалов Андрій Вікторович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч.1 ст.144 ГПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України

та підписана суддею 27 вересня 2019 року.

Суддя В.О.Ржепецький