ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2461/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_2
до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, м.Харків
про стягнення 78818,80 грн.
без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов ОСОБА_1 до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, згідно вимог якого, до стягнення заявлено 78818,80 грн., що складається із:

- заборгованості із заробітної плати в сумі 40062,24 грн.;

- середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 18.03.2019 року по 05.08.2019 року в сумі 31565,24 грн.;

- компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати в сумі 7191,32 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.08.2019 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх.№20201), на виконання вимог ухвали господарського суду Харківської області від 12.08.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.08.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2461/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Заяв чи клопотань, відповідно до ст. 80 ГПК України, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою господарського суду Харківської області від 27.08.2019 року, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

09.09.2019 року відповідач подав відзив (вх.№ 21454), в якому позовні вимоги у частині стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі 40062,24 грн. визнав, у решті позову просив відмовити посилаючись на порушення позивачем порядку нарахування виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку. Окрім цього відповідач заперечує проти нарахування компенсації втрати частини грошових доходів.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, Господарський суд встановив такі обставини.

09.04.2002 року ОСОБА_1 прийнято на роботу до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства.

Наказом № 70-к від 18.03.2019 року ОСОБА_1 була звільнена з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням штату.

Згідно з довідкою № 015/315 від 22.05.2019 року, виданою Харківським державним авіаційного виробничим підприємством, сума заборгованості перед ОСОБА_1 за період з березня 2016 року по березень 2019 року складає 40062,24 грн., в тому числі, вихідна допомога в сумі 4117,28 грн.

Враховуючи те, що на даний час заробітна плата позивачу не виплачена, остання звернулась до суду з відповідним позовом про стягнення 40062,24 грн. заробітної плати, суму середньої заробітної плати за час затримки, яка складає 31565,24 грн. та 7191,32 грн. суми компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із такого.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Окрім цього суд вважає за необхідне зазначити, що після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Як зазначено у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява № 4909/04, що суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Так, як вже було зазначено вище, заборгованість відповідача із виплати заробітної плати позивачу підтверджується довідкою № 015/315 від 22.05.2019 року, яка наявна в матеріалах справи.

Крім того відповідні вимоги в частині заробітної плати визнані відповідачем.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги ОСОБА_1 у частині стягнення з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства заборгованості по заробітній платі за період з березня 2016 року по березень 2019 року в розмірі 40062,24 грн. обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку в розмірі 31565,24 грн. за період з 18.03.2019 року по 05.08.2019 року, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

В даному випадку позивачем здійснено розрахунок розміру середнього заробітку за час затримки, виходячи з календарних днів за час затримки, згідно якого кількість днів прострочення склала 141 день за період з 18 березня 2019 року по 05 серпня 2019 року.

Проте, суд зазначає, що позивачем при здійсненні розрахунку не враховано, що згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, що нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Тобто середньоденний заробіток помножується на число робочих днів підприємства, а не календарних, як зазначає у розрахунку позивач.

Як вбачається з наказу № 212 від 10.07.2017 р. "Про зміну режиму роботи підприємства", останнім встановлено графік роботи Харківського державного авіаційного виробничого підприємства з 24.07.2017 року один робочий день у тижні - понеділок.

Тобто нарахування розміру середнього заробітку за час затримки має здійснюватись з урахуванням вищезазначеного наказу, виходячи з графіку роботи підприємства один робочий день на тижні - понеділок.

Згідно із довідкою № 015/315 від 22.05.2019 року, виданою Харківським державним авіаційного виробничим підприємством, розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 складає 199,78 грн.

Таким чином, розмір середнього заробітку ОСОБА_1 за час затримки виплати заробітної плати за період з 18.03.2019 р. по 16.09.2019 р. складає 5194,28 грн. (199,78 грн. х 26 робочих дня).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24.12.1999 р., оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 5194,28 грн. (без утримання податків й інших обов`язкових платежів).

В частині стягнення розміру середнього заробітку за час затримки у розмірі 22974,70 грн. суд відмовляє в задоволенні позову, у зв`язку з необґрунтованістю.

Щодо стягнення з відповідача 7191,32 грн. в якості компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за період з березня 2016 року по червень 2019 року, суд зазначає наступне.

Згідно із ст.ст. 1-4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Виплата компенсації проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції за період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

На підставі зазначених вимог Закону боржник повинен виплатити заявнику компенсацію втрати частини його доходів, яка обчислюється відповідно до п. 4 "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових коштів у зв`язку з порушенням терміну їх виплати", затвердженого постановою КМ України № 159 від 21.02.2001.

З аналізу вказаних положень витікає, що компенсація втрати частини доходів може бути нарахована лише у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що компенсація втрати частини доходів була нарахована останнім на суми заборгованості із заробітної плати та склала 7191,32 грн. за період з березня 2016 року по червень 2019 року.

Таким чином, суд вважає правомірним нарахуванням заявником компенсації втрати частини доходів у сумі 7191,32 грн. на заборгованість по заробітній платі, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору за позовною вимогою про стягнення заробітної плати покладаються на відповідача у розмірі 1921,00 грн. зі сплатою на користь Державного бюджету України.

Судові витрати в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати підлягають розподілу в порядку п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, оскільки позивачем було сплачено судовий збір за відповідною вимогою у розмірі 1921,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає до стягнення 354,22 грн. судового збору на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 40062,24 грн. заборгованості по заробітній платі, 5194,28 грн. середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати, 7191,32 грн. суми компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати та 354,22 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) - 1921,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "27" вересня 2019 р.

Суддя О.В. Смірнова