ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/323/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Багай Н.О., Волковицької Н.О.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс груп"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2019 (судді: Кузнецов В.О., Чус О.В., Вечірко І.О.)

та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2019 (суддя Кеся Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Пріоритет"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів"

про стягнення 19 885 955,67 грн,

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Пріоритет"

про зобов`язання виконати умови договору №2501/17-1 від 25.01.2017,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Пріоритет" (далі - ТОВ "Група компаній "Пріоритет") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" (далі - ТОВ "Завод сталевих профілів"), в якому просить суд стягнути борг у розмірі 19 658 176,08 грн за отриманий товар згідно договору від 25.01.2017 №2501/17-1, з яких сума основного боргу 15 582 167,01 грн, пеня 2 632 225,20 грн, 3% річних 444 738,78 грн, інфляційні 1 226 824,68 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю невиконаних відповідачем грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу товару від 25.01.2017 №2501/17-1.

1.3. ТОВ "Базіс груп" подало до господарського суду позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору до ТОВ "Група компаній "Пріоритет", в якій просить суд визнати ТОВ "Базіс груп" - третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та зобов`язати ТОВ "Група компаній "Пріоритет" виконати на користь ТОВ "Завод сталевих профілів" умови договору купівлі-продажу від 25.01.2017 №2501/17-1 щодо заміни придбаного обладнання у зв`язку із його недоліками, які були виявлені протягом гарантійного строку.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2019, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2019, повернуто позовну заяву ТОВ "Базіс груп".

2.2. Оскаржувані судові рішення мотивовано тим, що позов, який подано ТОВ "Базіс груп" заявлено всупереч приписам статей 42, 49 та 50 Господарського процесуального кодексу України та безпосередньо не спрямований на предмет спору між позивачем і відповідачем, а фактично є зустрічним позовом. Проте зустрічний позов у цій справі відповідач не ініціював і процес розгляду спору щодо такого предмета не розпочинався.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. ТОВ "Базіс груп" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

3.2. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник зазначає, що наявність договору позики від 15.03.2017 №п_17/1503, укладеного між ТОВ "Базіс груп" та ТОВ "Завод сталевих профілів" для придбання обладнання, яке є предметом договору від 25.01.2017 №2501/17-1 щодо виконання якого розглядається первісний позов ТОВ "Група компаній "Пріоритет" до ТОВ "Завод сталевих профілів" у справі №904/323/19, у ТОВ "Базіс груп" виникає право на позов, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета цього спору.

3.3. До Верховного Суду надійшов відзив ТОВ "Група компаній "Пріоритет", в якому зазначено, що позовні вимоги ТОВ "Базіс груп" заявлено всупереч положенням статей 42, 49, 50, 180 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі вимоги не відповідають вимогам за первісним позовом щодо стягнення грошових коштів - суми боргу, а стосуються заміни поставленого товару за договором. ТОВ "Група компаній "Пріоритет" просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, наголошуючи на правомірності висновків господарських судів і безпідставності доводів, викладених у касаційній скарзі.

4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

4.1. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційне провадження у справі було відкрито 12.08.2019. Проте витребувані матеріали справи надійшли до Касаційного господарського суду лише 20.09.2019. Зважаючи на це, враховуючи вимоги статей 114, 248 Господарського процесуального кодексу України, Суд розглядає зазначену справу в розумний строк з моменту її отримання з урахуванням конкретних обставин справи та інших критеріїв, зокрема, складності справи, з метою забезпечення основних завдань господарського судочинства.

4.2. Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

4.3. Як встановлено судами попередніх інстанцій, у позовній заяві ТОВ "Група Компаній "Пріоритет" просить суд стягнути з ТОВ "Завод сталевих профілів" суму боргу за отриманий товар згідно договору від 25.01.2017 №2501/17-1 ув`язку з несвоєчасним виконанням грошових зобов`язань.

4.4. Звернувшись з позовною заявою ТОВ "Базіс груп", як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про зобов`язання ТОВ "Група компаній "Пріоритет" виконати на користь ТОВ "Завод сталевих профілів" умови договору купівлі-продажу від 25.01.2017 №2501/17-1 щодо заміни придбаного обладнання у зв`язку із його недоліками, які були виявлені протягом гарантійного строку, вважає вимоги такими, що мають безпосереднє відношення щодо предмету спору та сторін у цій справі за первісним позовом.

4.5. Відповідно до положень частини першої, другої статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

4.6. При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення частини п`ятої статті 49 та частини четвертої статті 180 цього Кодексу. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 зазначеного Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

4.7. Відповідно до частин другої, третьої статті 180 вказаного Кодексу зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду.

4.8. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

4.9. За змістом частини першої статті 49 Господарського кодексу України, для того, щоб набути статус третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору повинно бути дотримано декілька критеріїв:

1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору);

2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам );

3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Зважаючи на це, саме дотримання цих критеріїв підлягає оцінці при прийнятті рішення щодо вступу у справу третьої особи із самостійними вимогами.

4.10. Як встановлено судами попередніх інстанцій, предметом позову у справі є стягнення заборгованості у розмірі 19 658 176,08 грн. В такий спосіб при поданні позову ТОВ "Група компаній "Пріоритет" визначило як предмет позову, так і предмет спору.

4.11. При цьому колегія суддів наголошує на відмінностях між цими поняттями, зокрема, предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Подібна права позиція щодо визначення предмету спору викладена, зокрема, у Постановах Великої Палати Верховного Суду у справах від 13.03.2019 № 916/3245/17 та від 12.06.2019 № 916/542/18.

4.12. Заявлений позов ТОВ "Базіс груп" містить вимоги про зобов`язання ТОВ "Група компаній "Пріоритет" замінити придбане обладнання на користь ТОВ "Завод сталевих профілів" відповідно до договору купівлі-продажу від 25.01.2017 №2501/17-1, оскільки ТОВ "Базіс груп" вважає, що у нього виникає право на позов у цій справі виходячи із договору позики від 15.03.17 №п_17/1503, укладеного між ТОВ "Базіс груп" та ТОВ "Завод сталевих профілів".

Разом з тим, зазначений договір не є предметом розгляду за первісним позовом, тобто позовні вимоги ТОВ "Базіс груп" не містять самостійних вимог щодо предмета спору у цій справі за первісним позовом у розумінні положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

4.13. Разом з тим, з огляду на те, що самостійна вимога повинна бути спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем Суд погоджується із висновками господарських судів попередніх інстанцій про те, що, оскільки предметом заявленого скаржником позову є зобов`язання ТОВ "Група компаній "Пріоритет" виконати на користь ТОВ "Завод сталевих профілів" умови договору купівлі-продажу від 25.01.2017 №2501/17-1 щодо заміни придбаного обладнання у зв`язку із його недоліками, які були виявлені протягом гарантійного строку, то предмет позову і предмет спору за основним позовом та позовом пред`явленим ТОВ "Базіс груп" є різними - стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії відповідно.

4.14. При цьому, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним із первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі, а вимога спрямована на будь-що поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а може бути реалізована через подання самостійного позову.

4.15. Отже, враховуючи те, що позовні вимоги ТОВ "Базіс груп" не містять самостійних вимог щодо предмета спору у цій справі, а заявлені вимоги про зобов`язання замінити поставлений товар за договором беспосередньо не спрямовані на предмет за первісним позовом, зазначене унеможливлює їх спільний розгляд у цій справі.

4.16. Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для повернення позовної заяви ТОВ "Базіс груп" як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі №904/323/19.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. За змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. Згідно із частиною третьою статті 304 зазначеного Кодексу касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

5.3. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

5.4. Згідно із частою першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.5. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені господарськими судами, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає, що правових підстав для задоволення касаційної скарги немає.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс груп" залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2019 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2019 у справі №904/323/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Зуєв

Судді Н.О. Багай

Н.О. Волковицька