ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019м. ДніпроСправа № 904/3697/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ"

до Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 5419 грн. 25 коп.

Суддя Манько Г.В.

за участю секретаря судового засідання Федьковська О.В.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" суми збитків 5419 грн. 25 коп. та судового збору.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. Зазначив, що усі докази, що є підставою позовних вимог надав до господарського суду. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позовній заяві. На підтвердження факту завдання шкоди позивач посилається на залізничну накладну № 45052842 та стверджує, що у травні 2019р. на адресу ПАТ «Запоріжсталь» були відвантажені піддони металеві з упорами в кількості 6 (шість) штук.

Відповідач проти позову заперечував, просив суд у позові відмовити. Надав відзив на позов. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на позов. Вважає, що позивачем не обґрунтовано суму збитків. Позивач стосовно розміру збитків посилається на довідку № 604, що складена самим позивачем і не має посилання на підстави з чого сформована саме така вартість.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 р. на адресу ПАТ «Запоріжсталь» були відвантажені піддони металеві з упорами (з'ємне устаткування): №№ 6546, 6852, 6832, 6900, 6894, 6532 у вагоні: № 62116512 (залізнична накладна № 45052842).

На станції призначення (ст. «Запоріжжя-Ліве» Придніпровської залізниці) була проведена видача вантажу, що прибув по залізничній накладній № 45052842, результати якої зафіксовані відповідним комерційним актом № 460005/668 від 03.05.2019.

Згідно правової позиції позивача, під час видачі вантажу була виявлена нестача упорів до піддонів. Комерційним актом № 460005/668 від 03.05.2019 р. (розділ Д) встановлено: «Фактично завантажені 6 піддонів: №№ 6852, 6832, 6900, 6894, 6532, 6546 з них 5 піддонів з упорами, 1 піддон - без упора.

Відповідно до довідки № 605 до комерційного акту про вартість вантажу, сума збитків від недостачі упорів до металевих піддонів у вагоні №62116512 становить 5419,25 грн.

Господарський суд вважає, що факт завдання шкоди не підтверджується даними залізничної накладної, а саме графою 20, яка, згідно Правил оформлення перевізних документів заповнюється відправником.

Інформація що міститься в графі 20 залізничної накладної ніяким чином не засвідчує а ні кількість завантажених упорів, а ні їх масу, а ні наявність упорів взагалі.

В графах 7 та 9, де, згідно з Правилами оформлення перевізних документів, може міститися інформація обов'язкова для залізниці та необхідна для перевезень. Будь - які відомості що до наявності або кількості упорів відсутні.

Комерційний акт № 460005/668 від 03.05.2019 р. фіксує відсутність одного упору.

Розділ Б комерційного акту не містить відомостей про наявність цього упору при прийомні до відправлення.

Крім того, позивачем не надані відомості стосовно маси одного стандартного місця, а в даному випадку, масу піддону з упором, та масу самого упору, як земного устаткування, що дозволило б виявити за різницею в масі наявність чи відсутність останнього.

З результатів перевірки, згідно комерційного акту різницю в масі вантажу не виявлено .

Господарський суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем доданими до позовної заяви доказами не доведено, що AT «Укрзалізниця» в особі регіональної філії було прийнято до перевезення піддони з упорами в кількості 6 штук.

Згідно зі статтею 22 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 року № 863/5084, із змінами та доповненнями, на вантаж, що прибув за електронною накладною (із накладанням ЕЦП), заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Згідно з Поясненнями щодо заповнення накладної (додаток до Правил оформлення перевізних документів) графа 20 накладної заповнюється відправником.

Відправником за даною накладною є ТОВ «Юністіль». Завантаження вантажу, розміщення та закріплення також здійснювалось відправником (графа 20 та 28 накладної).

Згідно приписів частин ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відсутність одного упору у вагоні № 62116512 згідно відомостям в проїзному документі та комерційному акті, сталось з вини ТОВ «Юністіль», оскільки останнім або неповно внесені дані до перевізних документів або вантаж був відправлений з нестачею одного упору, що було встановлено при прибутті вантажу комерційним актом.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України. Відповідно до зазначеної норми, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно приписів ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи.

Згідно приписів ст.ст. 78, 79, 80 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достовірними є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно приписів ст. 210 Господарського процесуального кодексу України докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Господарський суд вважає, що у даному випадку позивачем не доведено сам факт, що відсутній упор було передано для перевезення.

В задоволенні позову належить відмовити.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволені позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 04.10.2019

Суддя Г.В.Манько