ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Справа № 924/57/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Саврій В.А.

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Орловська Т.Й.

за участю представників:

позивача: Рудківська Н . В.

третьої особи на стороні позивача: Голдзідцька О. К. адвокат

відповідача: Стороженко Ю.В. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційні скарги Хмельницької міської ради та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.19р. у справі № 924/57/19 (суддя Гладій С.В., м.Хмельницький, повний текст складено 06.06.2019)

за позовом Хмельницької міської ради, м.Хмельницький

до Приватного акціонерного товариства "Хмельницький завод експериментального виробництва", м.Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , м.Хмельницький

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції.

1. Позивач звернувся до суду із позовом, відповідно до якого просить зобов`язати відповідача вчинити дії щодо передачі кімнат 5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул. Вінницьке шосе, 12 у м. Хмельницькому у власність територіальної громади міста Хмельницького шляхом підписання акту приймання - передачі.

2. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 14 січня 1994 року було укладено договір купівлі-продажу державного майна між Комітетом обласної державної адміністрації та організацією орендарів Хмельницького орендного дослідно-експериментального заводу. Згідно акту передачі майна, яке придбане організацією орендарів Хмельницького дослідно-експериментального заводу та договору купівлі-продажу від 14.01.1994 року вбачається, що організації орендарів було передано гуртожиток. Хмельницьким БТІ 28.08.1998 року було зареєстровано право власності на приміщення заводу та гуртожитку по вул. Вінницьке шосе, 6, 12 за Закритим акціонерним товариством "Хмельницький завод експериментального виробництва". Вказує, що Хмельницькою міською радою 24.12.2014 року було прийнято рішення за №24, яким було надано згоду на безоплатну передачу в комунальну власність територіальної громади міста кімнат в гуртожитку по вул. Вінницьке шосе, 12 , що перебувають у власності Приватного акціонерного товариства "Хмельницький завод експериментального виробництва". На виконання вказаного рішення виконавчим комітетом Хмельницької міської ради було прийнято рішення від 12.02.2015 №80 "Про створення комісії з питань безоплатної передачі в комунальну власність територіальної громади міста кімнат у гуртожитку по вул. Вінницьке шосе, 12 , що перебувають у власності ПрАТ "Хмельницький завод експериментального виробництва". З метою виконання вказаних рішень 19.10.2018 року за №02-14-1381 на адресу товариства було надіслано лист за підписом секретаря міської ради з проханням вжиття всіх необхідних заходів щодо виконання зазначених рішень. Зазначене звернення товариством було проігноровано, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

3. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 28.05.2019 у позові Хмельницької міської ради до Приватного акціонерного товариства "Хмельницький завод експериментального виробництва", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, відмовлено.

4. Рішення господарського суду мотивоване тим, що судом першої інстанції встановлено, що будинок по вул. Вінницьке шосе, 12 у м. Хмельницькому знаходиться в приватній власності відповідача, що підтверджується інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №159947287 від 21.02.2019 року.

5. Враховуючи те, що приміщення гуртожитку по вул. Вінницьке шосе, 12 є приватною власністю ЗАТ "Хмельницький завод експериментального виробництва", та не було включено до статутного капіталу товариства, створеного у процесі приватизації, у суду першої інстанції відсутні правові підстави зобов`язувати відповідача вчиняти дії щодо передачі кімнат № 5, 6, 14,16 в гуртожитку у власність територіальної громади міста.

ІІ. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

6. Не погоджуючись з даним рішенням суду Хмельницька міська рада звернулась з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.19р. у справі № 924/57/19 у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.2019 року по справі №924/57/19 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

7. Зазначає, що оскільки спірний гуртожиток був об`єктом державного майна, та був приватизований таким способом, який не передбачав його обов`язкового включення в статутний фонд (капітал), не змінює загального правила, передбаченого ч. 4 ст. 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", про те, що дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, які до 01.12.1991 року перебували у приватній чи колективній власності юридичних осіб, оскільки попередником викупленого майна було підприємство державної форми власності. Спірний гуртожиток не перебував у приватній чи колективній власності до 01.12.1991 року. Враховуючи вищевикладене, на кімнати 5, 6, 14. 16 в гуртожитку по вул. Вінницьке шосе , 12 у м. Хмельницькому поширюється дія Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків".

8. Суд в оскаржуваному рішенні зазначає, що згідно рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради депутатів трудящих від 1975 року №262/Г прийнято в експлуатацію 16-ти квартирний житловий будинок по вул. Вінницьке шосе . 6 у м. Хмельницькому, а не гуртожиток. У зв`язку з чим, на момент укладення договору купівлі- продажу державного майна будівля за адресою вул. Вінницьке шосе . була віднесена до категорії житлового будинку, а не гуртожитку.

9. Проте погодитися з таким висновком суду неможливо з врахуванням наступного. Відповідно до листа регіонального відділення Фонду державного майна по Хмельницькій області від 13.02.2006 №04/01-42-427/06 вбачається, що в 1993 році Комітетом економіки Хмельницької облдержадміністрації здійснювалась приватизація орендного підприємства "Хмельницький дослідно-експериментальний завод" (правонаступник ЗАТ "Хмельницький дослідно-експериментальний завод"), під час якої гуртожиток ввійшов до статутного фонду ЗАТ і є власністю господарського товариства. Підтвердженням того, що гуртожиток був викуплений в складі державного майна є договір купівлі - продажу від 14.01.1994 року та акт передачі майна, яке придбане організацією орендарів Хмельницького дослідно- експериментального заводу.

10. Судом при прийняті рішення не було застосовано вищевказані норми права, та не було надано належну оцінку вказаним обставинам та доказам по справі, що призвело до прийняття незаконного, необґрунтованого вирішення справи по суті.

11. Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 924/57/19 у складі: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Мельник О.В.

12. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Хмельницької міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.2019 у справі № 924/57/19 та розгляд апеляційної скарги призначено на 21 серпня 2019 року.

13. Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.19р. у справі № 924/57/19 у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.2019 по справі № 924/57/19 за позовом Хмельницької міської ради до Приватного акціонерного товариства «Хмельницький завод експериментального виробництва за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії. Ухвалити нове рішення, яким позов Хмельницької міської ради до Приватного акціонерного товариства «Хмельницький завод експериментального виробництва за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії задоволити.

14. Зазначає, що у даній справі було подано лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області, від 13.02.2006 № 04/0142-427/06 (копія міститься в матеріалах справи). Так, у листі зазначено, що в 1993 році Комітетом економіки Хмельницької облдержадміністрації здійснювалась приватизація орендного підприємства «Хмельницький дослідно-експериментальний завод» (правонаступник ЗАТ «Хмельницький дослідно-експериментальний завод»), під час якої гуртожиток ввійшов до статутного фонду ЗАТ і є власністю господарського товариства. Суд першої інстанції не надав належно оцінки поданому мною доказу, який має суттєве значення для вирішення справи. Це не відповідає ч. 5 ст. 236, п. 1 ч. 1 ст. 237 ГПК України. Судом першої інстанції також залишено поза увагою позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 22.01.2019 по справі № 911/187/18.

15. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.2019 у справі № 924/57/19. Об`єднано апеляційні скарги Хмельницької міської ради та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.2019 у справі № 924/57/19 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду.

16. 08.08.2019 на адресу суду від представника Хмельницької міської ради надійшло клопотання про участь представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі 924/57/19. Просить доручити проведення судового засідання в режимі відеоконференції Хмельницькому окружному адміністративному суду (29009, м.Хмельницький, вул. Козацька, 42).

17. Розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду №01-04/695 від 09.08.2019 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №924/57/19 - Мельника О.В. у період з 05 серпня 2019 р. по 06 вересня 2019 р. включно та відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі №924/57/19.

18. Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2019 для розгляду справи №924/57/19 визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Саврій В.А., суддя Олексюк Г.Є.

19. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 клопотання представника Хмельницької міської ради про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/57/19 задоволено.

20. На адресу суду 21.08.2019 засобами електронного зв`язку від представника Хмельницької міської ради Демчук Л.Г. надійшло клопотання в якому скаржник просить суд перенести розгляд апеляційної скарги Хмельницької міської ради по справі №924/57/19 в режимі відеоконференщї на інший день та повідомити про це представника Хмельницької міської ради.

21. В обґрунтування даного клопотання, зазначає, що представник Хмельницької міської ради Демчук Л.Г. 20,08.2019 року була у відрядженні до Сьомого апеляційного адміністративного суду у страві за апеляційною скаргою Хмельницької міської ради на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі за позовом Хмельницької міської ради до Державної архітектурно-будівельної Інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне мале підприємство "Фінмаркет" про визнання незаконним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт. Розгляд зазначеної справи перенесено на 21.08.2019 на 13.00 год. Отже, враховуючи вищевикладене представник скаржника немає можливості забезпечити явку представника в судове засідання у справі №924/57/19 на 21.08.2019 року.

22. В судовому засіданні 21.08.2019, яке відбулось в режимі відеоконференції адвокат Приватного акціонерного товариства "Хмельницький завод експериментального виробництва" щодо клопотання представника Хмельницької міської ради про відкладення розгляду справи не заперечував.

23. Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні 21.08.2019, яке відбулось в режимі відеоконференції підтримала клопотання представника Хмельницької міської ради про відкладення розгляду справи.

24. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.08.2019 розгляд апеляційних скарг Хмельницької міської ради та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.2019 у справі № 924/57/19 відкладено на 26 вересня 2019 року.

ІІІ. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечень інших учасників справи.

25. Представник Хмельницької міської ради в судовому засіданні 26.09.2019 підтримала доводи викладені у апеляційній скарзі та надала відповідні пояснення. Зазначила, що з матеріалів справи вбачається, що спірнии? гуртожиток по вул. Вінницьке шосе, 12 у м. Хмельницькому був набутии? ЗАТ "Хмельницькии? завод експериментального виробництва" в ході приватизаціі? державного маи?на у 1994 році. Оскільки спірний гуртожиток був об`єктом державного маи?на, та був приватизовании? таким способом, якии? не передбачав и?ого обов`язкового включення в статутнии? фонд (капітал), не змінює загального правила, передбаченого ч. 4 ст. 1 Закону Украі?ни "Про забезпечення реалізаціі? житлових прав мешканців гуртожитків", про те, що дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, які до 01.12.1991 року перебували у приватніи? чи колективніи? власності юридичних осіб, оскільки попередником викупленого маи?на було підприємство державноі? форми власності. Спірнии? гуртожиток не перебував у приватніи? чи колективніи? власності до 01.12.1991 року. Зазначила, що на кімнати 5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул. Вінницьке шосе, 12 у м. Хмельницькому поширюється дія Закону Украі?ни "Про забезпечення реалізаціі? житлових прав мешканців гуртожитків". Враховуючи, відмову власника щодо передачі гуртожитку в комунальну власність та зазначені норми Хмельницька міська рада звернулася до суду для вирішення питання щодо передачі кімнат в гуртожитку, що знаходиться по вул. Вінницьке шосе, 12 в м. Хмельницькому , у власність територіальноі? громади м. Хмельницького. Просила суд скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 28.05.2019 року по справі №924/57/19 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

26. Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні 26.09.2019 підтримала доводи викладені у апеляційній скарзі та надала відповідні пояснення. Зазначила, що згідно листа Регіонального відділення Фонду державного маи?на Украі?ни по Хмельницькіи? області, від 13.02.2006 №04/0142-427/06 в 1993 році Комітетом економіки Хмельницькоі? облдержадміністраціі? здіи?снювалась приватизація орендного підприємства «Хмельницькии? дослідно-експериментальнии? завод» (правонаступник ЗАТ «Хмельницькии? дослідно-експериментальнии? завод»), під час якоі? гуртожиток ввіи?шов до статутного фонду ЗАТ і є власністю господарського товариства. Суд не надав належної оцінки поданому мною доказу, якии? має суттєве значення для вирішення справи. Просила суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.2019 по справі № 924/57/19. Ухвалити нове рішення, яким позов Хмельницької міської ради до Приватного акціонерного товариства «Хмельницький завод експериментального виробництва за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, задоволити.

27. Адвокат Приватного акціонерного товариства "Хмельницький завод експериментального виробництва" в судовому засідання 26.09.2019 апеляційні скарги Хмельницької міської ради та ОСОБА_3 заперечив в повному обсязі та надав відповідні пояснення. Зазначив, що кімнати 5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул. Вінницьке шосе, 12 в м. Хмельницькому знаходяться у власності відповідача, а отже товариство як власник вказаних приміщень не бажає безоплатно передавати згадані кімнати у власність територіальної громади міста Хмельницького. Просить суд, залишити апеляційні скарги Хмельницької міської ради та ОСОБА_3 без розгляду, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.19р. у справі № 924/57/19 без змін.

28. Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

ІV. Мотивувальна частина постанови.

29. Заслухавши пояснення представника Хмельницької міської ради, адвокатів ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства "Хмельницький завод експериментального виробництва" в судовому засіданні 26.09.2019, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги Хмельницької міської ради та ОСОБА_3 слід задовольнити повністю, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.19р. у справі № 924/57/19 скасувати та ухвалити нове, виходячи з наступного.

30. Як вбачається з матеріалів справи, 14.01.1994 між Комітетом економіки обласної державної адміністрації Хмельницької області (продавець) та Організацією орендарів Хмельницького орендного дослідно - експериментального заводу (покупець) укладено договір купівлі - продажу державного майна, згідно п. 1.1 якого об`єктом купівлі - продажу є державне майно, здане в оренду організації орендарів Хмельницьким орендним дослідно - експериментальним заводом відповідно до договору оренди від 01.11.1990 року. Адреса підприємства м. Хмельницький, вул. Вінницьке шосе, 6(а.с. 14-17 т.1).

31. Згідно п. 1.2 договору розмір викупу державного майна (ціна продажу) згідно акту цілісного майнового комплексу становить 620971 крб.

32. Між сторонами підписано акт передачі майна, яке придбане організацією орендарів Хмельницького дослідно - експериментального заводу згідно договору купівлі продажу від 14.01.1994 року, у відповідності до якого покупець прийняв будівлі і споруди у тому числі споруду гуртожитку /малосімейку/ за балансовою /залишковою/ вартістю 62371 крб.(а.с. 11-13 т.1).

33. Хмельницькою міською радою народних депутатів 01.02.1994 видано розпорядження №221, яким зареєстровано договір купівлі - продажу державного майна організацією орендарів Хмельницького орендного дослідно - експериментального заводу(а.с. 81 т.1).

34. Розпорядженням Хмельницької міської ради народних депутатів №1090 від 29.04.1994 року вирішено зареєструвати колективне підприємство "Хмельницький дослідно - експериментальний завод", створене організацією орендарів Хмельницького дослідно - експериментального заводу(а.с. 129 т.1).

35. Згідно довідки про перелік об`єктів нерухомості по ЗАТ "ХЗЕВ" станом на 01.08.1998 року за товариством обліковується гуртожиток, вартість якого 140070,15 грн.(а.с.152 т.1).

36. Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 28.08.1998 видано реєстраційне посвідчення згідно якого за ЗАТ «Хмельницьким заводом екпериментального виробництва» на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Хмельницькою нотаріальною конторою 14.01.1994 №1-163 зареєстровано приміщення заводу, приміщення гуртожитку 6, 12 в місті Хмельницькому(а.с. 18 т.1).

37. Виконкомом Хмельницької міської ради 13.11.1998 зареєстровано нову редакцію установчого договору про створення Закритого акціонерного товариства "Хмельницький завод експериментального виробництва", згідно п. 3 якого товариство має статутний фонд в розмірі 1814139,78грн., що становить 181413978 простих іменних акцій номінальною вартістю 0,01 (1 коп) кожна. Статутний фонд розподілений між акціонерами на акції, розмір яких вказаний в списку в розділі "Засновники"(а.с. 84-93 т.1).

38. Згідно п.6 установчого договору до моменту реєстрації товариства кожний із акціонерів зобов`язаний внести не менше 50 % вказаного в договорі вкладу. Акціонери вносять в статутний фонд вклад в розмірі, вказаному в списку в розділі "Засновники". Установчий договір містить список засновників товариства із частками в статутному фонді, які визначені у відсотковому співвідношенні до суми грошових коштів (внесків). Кількість засновників вказаних в установчому договорі - 85, серед яких і ОСОБА_3 .

39. Разом з тим, 13.11.1998 зареєстровано Статут Закритого акціонерного товариства "Хмельницький завод експериментального виробництва", згідно п. 6.1 якого товариство має статутний фонд в розмірі 1814139,78 грн., що становить 181413978 простих іменних акцій номінальною вартістю 0,01 грн. кожна(а.с.94-112 т.1). Збільшення або зменшення статутного фонду здійснюється в порядку, встановленому Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку. Збільшення статутного фонду здійснюється шляхом випуску нових акцій або збільшення номінальної вартості акцій. (п. 6.2 статуту).

40. Згідно витягу із протоколу №2 від 22.07.1999 загальних зборів акціонерів ЗАТ "Хмельницький завод експериментального виробництва" вирішено затвердити рішення профкому про розподіл житлової площі в гуртожитку мешканцям гуртожитку з правом подальшого викупу. Продати кімнату № 14 та кімнату № 16 в будинку № 12 вулиці Вінницьке шосе ОСОБА_3(а.с. 113 т.1).

41. Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 23.09.1999 видано довідку - характеристику №4512, згідно якої квартира №14, що знаходиться по вул. Вінницьке шосе, 12 перебуває у власності ЗАТ "Хмельницький завод експериментального виробництва". Довідка видана для представлення в державну нотаріальну контору на предмет оформлення (відчуження квартири).

42. Згідно довідки ЗАТ "Хмельницький завод експериментального виробництва" №13 від 05.02.2002 року останнє продає жилу площу мешканцям гуртожитку, станом на 01.02.2002 р. вартість 1 м. кв. становить 178,38 грн.

43. Регіональне відділення Фонду державного майна по Хмельницькій області листом від 23.02.2006 року повідомило, що в 1993 році гуртожиток по вул.Вінницьке шосе, 12 ввійшов до статутного фонду ЗАТ "Хмельницький завод експериментального виробництва" і є власністю господарського товариства.

44. Між ПрАТ "Хмельницький завод експериментального виробництва" та ОСББ "Росинка" 01.03.2013 підписано акт приймання - передачі будинку за адресою м. Хмельницький, вул. Вінницьке шосе, 12 з балансу ПрАТ "Хмельницький завод експериментального виробництва" на баланс ОСББ "Росинка".

45. З матеріалів справи вбачається, що згідно повідомлення Хмельницького бюро техінчної інвентаризації виконавчого комітету Хмельницької міської ради №700842 від 18.08.2016(а.с. 127 т.1) не встановлено, що кімнати №5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул.Вінницьке шосе, 12 , перебувають на праві власності у фізичних осіб, що і не заперечується відповідачем. Крім того, листом №101/14 від 17.06.2014 ПАТ "Хмельницький завод експериментального виробництва" звертався до міського голови Хмельницького з проханням прийняти безоплатно в комунальну власність кімнати №6 та №16 в гуртожитку по вулиці Вінницьке шосе, 12 в м.Хмельницькому (а.с. 153 т.1).

46. Рішенням сорок шостої сесії Хмельницької міської ради від 24.12.2014 №24 надано згоду на безоплатну, на договірних умовах, передачу в комунальну власність територіальної громади міста кімнат №5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул.Вінницьке шосе, 12 , що перебувають у власності ПрАТ «Хмельницький завод експериментального виробництва»(а.с. 20 т.1).

47. Згідно рішення Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12.02.2015 №80 створено комісію з питань безоплатної, на договірних умовах, передачі в комунальну власність територіальної громади міста кімнат №5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул.Вінницьке шосе, 12, що перебувають у власності ПрАТ «Хмельницький завод експериментального виробництва»(а.с. 19 т.1).

48. На адресу Приватного акціонерного товариства «Хмельницький завод експериментального виробництва» 19.10.2018 позивачем надіслано лист №02-14-1381 в якому зазначено, що на виконання вимог Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» міською радою було прийнято рішення від 24.12.2014 №24 «Про надання згоди на безоплатну передачу в комунальну власність територіальної громади міста кімнат в гуртожитку по вул. Вінницьке шосе, 12 , що перебувають у власності ПрАТ «Хмельницький завод екпериментального виробництва». На виконання вказаного рішення виконавчим комітетом міської ради було прийнято рішення від 12.02.2015 №80 «Про створення комісії з питань безоплатної передачі в комунальну власність територіальної громади міста кімнат в гуртожитку по вул. Вінницьке шосе, 12 , що перебувають у власності ПрАТ «Хмельницький завод екпериментального виробництва». В подальшому управлінням житлово-комунального господарства на адресу підприємства було надіслано акти приймання-передачі об`єкта передачі для їх підписання та подальшого затвердження на засіданні виконавчого комітету. Проте підприємством акти повернуті не були, у зв`язку з чим просить повідомити причини не повернення та не підписання вказаних актів.(а.с. 10 т.1). Зазначене звернення товариством було проігноровано.

49. Положення статті 5 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" передбачають здійснення передачі гуртожитків, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані такими товариствами до статутних капіталів інших юридичних осіб у власність територіальних громад на добровільних (договірних) умовах, а у разі відмови - за рішенням суду.

50. З наявного у справі листування вбачається, що сторони не змогли досягти згоди щодо вирішення питання передачі вказаних кімнат в будівлі гуртожитку до комунальної власності, що й зумовило подання позову в даній справі.

51. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 28.05.2019 у позові Хмельницької міської ради до Приватного акціонерного товариства "Хмельницький завод експериментального виробництва", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, відмовлено.

52. Однак, колегією суддів встановлено, що висновки Господарського суду Хмельницької області не є такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, з огляду на наступне.

53. Предметом даного спору є вимога позивача щодо зобов`язання відповідача вчинити дії щодо передачі кімнат 5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул.Вінницьке шосе, 12 в м. Хмельницькому у власність територіальної громади міста Хмельницького шляхом підписання акту-приймання передачі, яка обґрунтована ст. 3 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків".

54. Суд першої інстанції дійшов висновку, що положення Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" не поширюються на спірні правовідносини, оскільки по-перше ч. 4 ст. 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" визначено, що дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, що знаходяться у приватній власності, крім гуртожитків, що були включені до статутного капіталу товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), по-друге судом першої інстанції встановлено, що відповідач є власником спірного гуртожитку, який не було внесено до статутного фонду Закритого акціонерного товариства "Хмельницький завод експериментального виробництва", а було викуплено організацією орендарів Хмельницького орендного дослідно - експериментального заводу, тобто його трудовим колективом відповідно до вимог Закону України „Про оренду майна державних підприємств та організацій".

55. Суд апеляційної інстанції не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

56. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

57. Норми статті 41 Конституції України передбачають можливість примусового відчуження об`єктів права приватної власності лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

58. У той же час стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло та створення державою умов, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду, а також надання державою та органами місцевого самоврядування житла громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатно або за доступну для них плату.

59. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється з дотриманням таких підходів:

1) всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад;

2) передача гуртожитків у власність територіальних громад відповідно до цього Закону здійснюється в порядку та строки, передбачені Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад, затвердженою законом;

3) передача гуртожитків згідно із цим Законом у власність територіальних громад здійснюється відповідно до порядку, передбаченого Законом України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" та прийнятих відповідно до нього підзаконних актів, з урахуванням особливостей цього Закону;

4) гуртожитки, включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі ті, що в подальшому були передані до статутних капіталів (фондів) інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб, передаються у власність територіальних громад відповідно до Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом;

5) рішення про передачу гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, у власність територіальних громад приймає орган, уповноважений управляти державним майном, інший орган, якому передано в користування державне майно, або суд.

60. Частиною 3 ст. 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, що є об`єктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків, що перебувають у господарському віданні чи в оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної спеціальної служби транспорту, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій (крім тих, що знаходяться поза межами військових частин, закладів, установ, організацій), державних навчальних закладів (крім тих, яким надано статус гуртожитків сімейного типу та призначених для проживання сімей викладачів і працівників), Національної академії наук України (крім тих, яким надано статус гуртожитків сімейного типу та призначених для проживання сімей).

61. Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, побудовані або придбані за радянських часів (до 01.12.1991) приватними або колективними власниками за власні або залучені кошти (крім гуртожитків, що були включені до статутних капіталів організацій, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, у тому числі тих, що у подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб).

62. Системний аналіз положень частин 3, 4 ст. 1 та ч. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" свідчить, що всі гуртожитки, які є об`єктами права державної та комунальної власності, підлягають передачі у власність територіальних громад, за винятком тих: які перебувають у віданні чи в оперативному управлінні окремих відомств (казенних установ); та які побудовані або придбані за радянських часів (до 01.12.1991) приватними або колективними власниками за власні або залучені кошти.

63. Таким чином, гуртожитки, які ввійшли до статутного фонду (капіталу) під час приватизації чи корпоратизації та були фактично викуплені у держави в ході приватизації, у тому числі ті, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб є лише одною із (але не виключною) категорій гуртожитків, на які поширюється сфера дії Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" та які, відповідно, підлягають передачі у власність територіальних громад.

64. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 06.09.2018 у справі № 904/10435/17, від 13.05.2019 у справі №924/166/18.

65. Згідно з положеннями ст. 1-1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" для цілей цього Закону нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

2) гуртожитки, включені до статутних капіталів, - гуртожитки, збудовані за радянських часів (до 01.12.1991) за загальнодержавні кошти (у тому числі за кошти державних і колективних підприємств та організацій), що були включені до статутних капіталів (фондів) господарських товариств та інших організацій, створених у процесі приватизації (корпоратизації) колишніх державних (комунальних) підприємств (організацій), у тому числі ті, що в подальшому були передані до статутних капіталів (фондів) інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб, передбачений законом;

6) жилі приміщення у гуртожитку - приміщення у гуртожитку (жилі кімнати, жилі блоки чи жилі секції), призначені та придатні відповідно до вимог законодавства до житла, призначеного для постійного проживання у ньому;

7) житловий комплекс гуртожитку - гуртожиток як цілісний об`єкт нерухомого майна (будівля гуртожитку та/або його частини, його мережі, відведена під ним земельна ділянка, його прибудинкова територія та розташовані на ній будівлі і споруди, необхідні для утримання та обслуговування гуртожитку за прямим цільовим призначенням - для проживання мешканців).

66. Частиною 1 ст. 14 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" встановлено, що гуртожитки (як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини), на які поширюється дія цього Закону, передаються у власність відповідних територіальних громад згідно з цим Законом у порядку та строки, визначені затвердженою законом Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад.

67. Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" гуртожитки, включені до статутних капіталів товариств, передаються у власність територіальних громад відповідно до цього Закону в один із таких способів:

1) на безкомпенсаційній основі всі гуртожитки передаються: а) за згодою власника гуртожитку - за його рішенням; б) без згоди власника гуртожитку - за рішенням суду;

2) на частково-компенсаційній основі всі гуртожитки передаються: а) на договірних засадах з виплатою компенсації у розмірі, визначеному відповідно до частини четвертої цієї статті, - за рішенням власника гуртожитку та рішенням відповідної місцевої ради; б) відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, у розмірі, меншому за розмір, визначений відповідно до частини четвертої цієї статті, - за рішенням суду за позовом місцевої ради;

3) на компенсаційній основі, за умови попередньої повної компенсації в розмірі, визначеному відповідно до частини четвертої цієї статті, гуртожитки передаються: а) за згодою місцевої ради - за рішенням відповідної місцевої ради за поданням власника гуртожитку; б) без згоди місцевої ради - за рішенням суду за позовом власника гуртожитку.

68. Статтею 25-1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" встановлено судовий порядок вирішення спорів щодо забезпечення майнових прав територіальних громад та власників гуртожитків:

1. Спори, пов`язані з порушенням майнових прав територіальних громад та власників гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності розглядаються та вирішуються в судовому порядку, якому може передувати (за згодою сторін) досудовий (договірний) розгляд, що здійснюється відповідно до законодавства.

2. Спори про порушення майнових прав територіальних громад розглядаються судами за позовами органів місцевого самоврядування.

69. Згідно з п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" з метою захисту житлових прав мешканців гуртожитків, недопущення їх незаконного виселення із займаних ними на визначених цим Законом правових підставах жилих приміщень, недопущення відчуження гуртожитків, що будувалися за радянських часів (до 01.12.1991) за загальнодержавні кошти, запроваджується мораторій на виселення з гуртожитків мешканців (крім виселення мешканців гуртожитків за рішенням суду) та відчуження (крім передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад відповідно до цього Закону) гуртожитків, що перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, організацій, установ незалежно від форми власності або увійшли до статутних фондів чи капіталів акціонерних чи колективних товариств (організацій), створених у процесі приватизації чи корпоратизації (у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів (фондів) інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), протягом строку реалізації Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад на 2017-2021 роки. Цей мораторій діє на відчуження у будь-який спосіб зазначених гуртожитків як об`єктів нерухомого майна, житлових комплексів та/або їх частин, їх окремих будівель, споруд, жилих та нежилих приміщень та іншого майна, а також відповідних земельних ділянок та їх прибудинкових територій на користь фізичних чи юридичних осіб приватного права до 01.01.2022.

70. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

71. Матеріалами справи встановлено, що 14.01.1994 між Комітетом економіки обласної державної адміністрації Хмельницької області (продавець) та Організацією орендарів Хмельницького орендного дослідно - експериментального заводу (покупець) укладено договір купівлі - продажу державного майна, згідно п. 1.1 якого об`єктом купівлі - продажу є державне майно, здане в оренду організації орендарів Хмельницьким орендним дослідно - експериментальним заводом відповідно до договору оренди від 01.11.1990 року. Адреса підприємства м. Хмельницький, вул. Вінницьке шосе, 6(а.с. 14-17 т.1).

72. Відповідно до умов п.1.3 даного договору, продавець продав, а покупець купив державне майно, здане йому в оренду на загальну суму шістсот двадцять мільйонів дев`ятсот сімдесят одна тисяча крб.

73. Згідно розділу 4 даного договору, продавець зобов`язаний у двухнедільний срок з моменту підписання договору купівлі-продажу, зокрема здійснити передачу майна, придбаного покупцем у 15- денний срок з моменту проведення першочергового внеску.

74. Колегією суддів встановлено, що згідно акту передачі майна, яке придбане організацією орендарів Хмельницького дослідно-експерементального заводу згідно договору купівлі-продажу від 14 січня 1994 року №1-163, Комітет економіки облдержадмінстрації в особі ОСОБА_6 з однієї сторони передало, а Товариство покупців /оргнізація орендарів/ в особі ОСОБА_7 з другої сторони, прийняло майно, зокрема як зазначено в п.1.6 даного акту - споруда гуртожитку/малосімейка/ за балансовою / залишковою вартістю 62371 крб.(а.с. 11-13 т.1).

75. Хмельницькою міською радою народних депутатів 01.02.1994 видано розпорядження №221, яким зареєстровано договір купівлі - продажу державного майна організацією орендарів Хмельницького орендного дослідно - експериментального заводу(а.с. 81 т.1).

76. Розпорядженням Хмельницької міської ради народних депутатів №1090 від 29.04.1994 року вирішено зареєструвати Колективне підприємство "Хмельницький дослідно - експериментальний завод", створене організацією орендарів Хмельницького дослідно - експериментального заводу(а.с. 129 т.1).

76. Рішенням №262/Г Виконкому Хмельницької міської ради депутатів трудящих від жовтня 1975 року затверджено акт державної комісії по прийомці в експлуатацію 16 квартирного житлового будинку по Вінницькому шосе №6, Хмельницькому БМУ-69, корисною площею - 780,97 м.кв. в тому числі жилою площею 445,54 м.кв(а.с.82 т.1).

77. Однак, відповідно до акту передачі майна власникам від Колективного підприємства "Хмельницький дослідно - експериментальний завод" основних засобів встановлена наявність - будівлі гуртожитка за інвентарним номером 011(а.с. 116-126 т.1).

78. Згідно довідки про перелік об`єктів нерухомості по ЗАТ "ХЗЕВ" станом на 01.08.1998 року за товариством обліковується гуртожиток, вартість якого 140070,15 грн.(а.с.152 т.1).

79. Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 28.08.1998 видано реєстраційне посвідчення згідно якого за ЗАТ «Хмельницьким заводом екпериментального виробництва» на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Хмельницькою нотаріальною конторою 14.01.1994 №1-163 зареєстровано приміщення заводу, приміщення гуртожитку 6, 12 в місті Хмельницькому(а.с. 18 т.1).

80. З наведеного слідує, що спірна будівля за адресою: м.Хмельницький, вул.Вінницьке шосе, 12 є гуртожитком, що спростовує посилання відповідача що даний об`єкт нерухомості є багатоквартирним будинком.

81. Виконкомом Хмельницької міської ради 13.11.1998 зареєстровано нову редакцію установчого договору про створення Закритого акціонерного товариства "Хмельницький завод експериментального виробництва"(а.с. 84-93 т.1).

82. Згідно пунктів 6, 7 установчого договору до моменту реєстрації товариства кожний із акціонерів зобов`язаний внести не менше 50 % вказаного в договорі вкладу. Акціонери вносять в статутний фонд вклад в розмірі, вказаному в списку в розділі "Засновники". Вкладом акціонерів можуть бути зокрема: будинки, споруди, приміщення.

83. Разом з тим, 13.11.1998 зареєстровано Статут Закритого акціонерного товариства "Хмельницький завод експериментального виробництва" (а.с.94-112 т.1). Згідно п.1.1 Статуту, Закрите акціонерне товариство «Хмельницький завод експериментального виробництва» засновано громадянами України (згідно списку в розділі «Засновники») шляхом об`єднання майна згідно з установчим договором (протокол №1 від 06.05.1997 р.)

84. В подальшому, Закрите акціонерне товариство "Хмельницький завод експериментального виробництва" було реорганізовано в Приватне акціонерне товариство «Хмельницький завод експериментального виробництва» внаслідок чого, будівля гуртожитку за адресою: м.Хмельницький вул. Вінницьке шосе, буд.12 перебуває у власності останнього, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №159947287 від 21.02.2019(а.с. 79 т.1) та не заперечується відповідачем.

85. Як вбачається з матеріалів справи, згідно повідомлення Хмельницького бюро технічної інвентаризації №700842 від 18.08.2016 на 14 кімнат в гуртожитку за адресою: м.Хмельницький, вул. Вінницьке шосе, 12, набуто право власності в результаті укладення договорів купівл-продажу, дарування та отримання у спадщину(а.с. 127 т.1).

86. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

87. Приватизація жилих і нежилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад, які раніше були самовільно переплановані, може відбуватися після визнання перепланування таким, що відповідає законодавству України щодо технічних умов і будівельних норм до житла. Мешканці гуртожитку, які на правових підставах, визначених цим Законом, проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону (державної форми власності, а також у гуртожитках, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), набувають право на приватизацію жилих приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади згідно з цим Законом та Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад.

88. З матеріалів справи вбачається, що третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , що мешкає у спірному гуртожитку, звертався до позивача із заявами про приватизацію кімнат у вказаному гуртожитку по вул.Вінницьке шосе, 12, м.Хмельницького .

89. Рішенням сорок шостої сесії Хмельницької міської ради від 24.12.2014 №24 надано згоду на безоплатну, на договірних умовах, передачу в комунальну власність територіальної громади міста кімнат №5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул.Вінницьке шосе, 12 , що перебувають у власності ПрАТ «Хмельницький завод експериментального виробництва»(а.с. 20 т.1).

90. Згідно рішення Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12.02.2015 №80 створено комісію з питань безоплатної, на договірних умовах, передачі в комунальну власність територіальної громади міста кімнат №5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул.Вінницьке шосе, 12 , що перебувають у власності ПрАТ «Хмельницький завод експериментального виробництва»(а.с. 19 т.1).

91. При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що доказів визнання недійсним, скасування зазначеного рішення позивача до суду не надано.

92. Як вбачається з матеріалів справи, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 в 2016 році до Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради та виконавчого комітету Хмельницької міської ради направлялися звернення в яких просив прискорити передачу кімнат в комунальну власність територіальної громади міста(а.с. 58-60 т.1).

93. На адресу Приватного акціонерного товариства «Хмельницький завод експериментального виробництва» 19.10.2018 позивачем надіслано лист №02-14-1381 в якому зазначено, що на виконання вимог Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» міською радою було прийнято рішення від 24.12.2014 №24 «Про надання згоди на безоплатну передачу в комунальну власність територіальної громади міста кімнат в гуртожитку по вул.Вінницьке шосе, 12 , що перебувають у власності ПрАТ «Хмельницький завод екпериментального виробництва». На виконання вказаного рішення виконавчим комітетом міської ради було прийнято рішення від 12.02.2015 №80 «Про створення комісії з питань безоплатної передачі в комунальну власність територіальної громади міста кімнат в гуртожитку по вул. Вінницьке шосе, 12 , що перебувають у власності ПрАТ «Хмельницький завод екпериментального виробництва». В подальшому управлінням житлово-комунального господарства на адресу підприємства було надіслано акти приймання-передачі об`єкта передачі для їх підписання та подальшого затвердження на засіданні виконавчого комітету. Проте підприємством акти повернуті не були, у зв`язку з чим просить повідомити причини не повернення та не підписання вказаних актів.(а.с. 10 т.1). Зазначене звернення товариством було проігноровано.

94. Таким чином, колегіє суддів встановлено , що на підставі норм Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" позивач звертався до відповідача з проханням передати в комунальну власність територіальної громади міста кімнати №5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул.Вінницьке шосе, 12 , що перебувають у власності ПрАТ «Хмельницький завод експериментального виробництва».

95. Проте, відповідач не здійснює жодних дій щодо передачі кімнат №5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул .Вінницьке шосе, 12 до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького.

96. Системний аналіз положень ст. 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" дозволяє зробити висновок про те, що сфера дії цього Закону поширюється, зокрема, на гуртожитки, які ввійшли до статутного фонду (капіталу) під час приватизації чи корпоратизації та були фактично викуплені у держави в ході приватизації, у тому числі ті, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб.

97. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 29.07.2019 у справі №927/224/18.

98. Закон не поширюється на гуртожитки, побудовані або придбані за радянських часів (до 01.12.1991) приватними або колективними власниками за власні або залучені кошти.

99. Згідно з ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону, всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад.

100. Колегією суддів встановлено, що відповідно до листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області вих. № 04/01-42-427/06 від 13.02.2006 (який був наданий на запит представника ОСОБА_3 - адвоката Вітек І.В.) в 1993 році Комітетом економіки Хмельницької облдержадміністрації здійснювалась приватизація орендного підприємства «Хмельницький дослідно-експериментальний завод» (правонаступник ЗАТ «Хмельницький дослідно-експериментальний завод»), під час якої гуртожиток ввійшов по вул.Вінницьке шосе , 12 ввійшов до статутного фонду ЗАТ і є власністю господарського товариства(а.с. 151 т.1).

101. Таким чином, гуртожиток за адресою: м. Хмельницький , вул.Вінницьке шосе, 12 увійшов до статутного фонду ЗАТ «Хмельницький дослідно-експериментальний завод» (ПАТ «Хмельницький дослідно-експериментальний завод») в процесі приватизації, а відтак, в силу вимог Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", колегія суддів дійшла висновку, що кімнати №5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул.Вінницьке шосе, 12 підлягають передачі до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького.

102. Доказів того, що спірний гуртожиток побудовано або придбано до 01.12.1991 приватними або колективними власниками за власні або залучені кошти, матеріали справи не містять.

103. Поряд з цим, судова колегія відзначає, що пунктом 3 розділу VIII Прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" встановлено, що з метою захисту житлових прав мешканців гуртожитків, недопущення їх виселення із займаних жилих приміщень, недопущення відчуження гуртожитків, які будувалися за державні кошти, установити мораторій на відчуження (крім передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних, сілських рад) гуртожитків, які перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, організацій, установ незалежно від форм власності, або увійшли до статутних фондів акціонерних чи колективних підприємств, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, протягом строку реалізації державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад, але не менше одинадцяти років з дня опублікування цього Закону. Цей моратрій діє на відчуження у будь-який спосіб зазначених гуртожитків як цілісних майнових комплексів або їх окремих будівель, споруд, жилих та нежилих приміщень та іншого иайна на користь фізичних чи юридичних осіб. Така, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 у справі №3-87гс15.

104. Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог Хмельницької міської ради в обраний позивачем спосіб захисту права, оскільки відповідач набув обов`язку щодо передачі в комунальну власність територіальної громади спірних кімнат №5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул. Вінницьке шосе, 12 відповідно до імперативних норм Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків".

105. Поряд з цим, колегія суддів не бере до уваги докази надані ОСОБА_3 при поданні апеляційної скарги, оскільки вони не були в силу вимог ч.3 ст. 269 ГПК України предметом розгляду в суді першої інстанції.

106. Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

107. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

108. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

109. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

110. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

111. Статтею 275 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

112. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1 ст.277 ГПК України).

113. Враховуюче вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги Хмельницької міської ради та ОСОБА_3 підлягають задоволенню повністю, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.2019 у справі № 924/57/19 підлягає скасуванню, у зв`язку з невірним висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позовних вимог Хмельницької міської ради з ухваленням нового рішення суду про зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Хмельницький завод експериментального виробництва" вчинити дії щодо передачі кімнат 5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул.Вінницьке шосе, 12 в м. Хмельницькому у власність територіальної громади міста Хмельницького шляхом підписання акту-приймання передачі.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги Хмельницької міської ради та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.2019 у справі № 924/57/19 задовольнити повністю.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.19р. у справі № 924/57/19 скасувати та ухвалити нове:

"Позовні вимоги Хмельницької міської ради (29000, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, ) до Приватного акціонерного товариства "Хмельницький завод експериментального виробництва" (29001, м. Хмельницький, вул.Вінницьке шосе, 6, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про зобов`язання вчинити дії, задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Хмельницький завод експериментального виробництва" (29001, м. Хмельницький, вул.Вінницьке шосе, 6, ) вчинити дії щодо передачі кімнат 5, 6, 14, 16 в гуртожитку по вул.Вінницьке шосе, 12 в м. Хмельницькому у власність територіальної громади міста Хмельницького шляхом підписання акту-приймання передачі."

3. Справу №924/57/19 повернути господарському суду Хмельницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "30" вересня 2019 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Олексюк Г.Є.