ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1586/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

при секретарі судового засідання Бачур А.В.,

за участю представників:

позивача: адвокат Паламарчук В.Ю.

відповідача: Мазуркевич Р.В. - довіреність,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (літ. А буд. 32, вул. Федорова, . м. Київ, 03038)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" (офіс 502, буд. 33-А, Адміральський проспект, . м. Одеса, 65010)

про стягнення 739 128, 01 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

05.06.2019р. до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (за вх.№1624/19) Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (надалі - СК УСГ) до товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" (надалі - ТОВ "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" ) в якій позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 739 128, 01 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне.

На підставі низки, укладених договорів Відповідач взяв на себе зобов`язання доставити вантаж автомобільним транспортом з м. Біла Церква (Україна) в м. Бухарест (Румунія).

12.06.2018 р. між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ФОП Соколюк Л.В. (надалі - Страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування вантажів № 40-0197-18-00031.

Перевезення вантажу здійснювалось автомобілем Renault Magnum з напівпричепом, державні номерні знаки НОМЕР_2, НОМЕР_1 водієм ОСОБА_2 .

За ствердженням Позивача, у зв`язку із неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, 15.06.2018р. при перевезенні вантажу на території Румунії, посадовими особами румунської поліції та прокуратури в процесі проведення спецоперації, весь вантаж був вивантажений з автомобіля, який здійснював перевезення вантажу, а також вказаний вантаж був пошкоджений та частково втрачений.

Як вказує Позивач, за результатами вказаних обставин було розпочато кримінальне провадження № 0004665 від 13.12.2018р. та внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також розпочато кримінальну справу № 61/Л/Р/2017 та території Румунії.

21.06.2018р. ФОП Соколюк звернулася до ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надало усі необхідні документи.

19.02.2019р. ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" на підставі СМR № 092632 від 12.06.2018р., рахунку-фактури № 21002038 від 12.06.2018р., пакувального листа № 21002038 від 12.06.2018р., акту завантаження № 12/06-1 від 12.06.2018р. був складений страховий акт № ДКЦВ-15874 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього.

На підставі вищевказаних документів ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" здійснило виплату страхового відшкодування ФОП Соколюк в розмірі 739 128,01 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 3771 від 19.02.2019 року.

Оскільки умовами, договору-доручення № 3-0412 організації перевезення вантажів автомобільним транспортом від 04.12.2017р., укладеного між ФОП Соколюк (експедитор-1) та ТОВ "АВТОТРАНСЛОГІСТИК" (експедитор-2) передбачено, що експедитор-2 несе матеріальну відповідальність в розмірі причиненої шкоди за збитки, втрату або пошкодження вантажу, Позивач вважає, що відповідно до умов договору та норм чинного законодавства України у звв1язку із виплатою Позивачем страхового відшкодування ФОП Соколюк до Позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до юридичної особи, винної у заподіянні шкоди Страхувальнику, а саме до ТОВ "АВТОТРАНСЛОГІСТИК".

На підставі вищевикладеного Позивач 19.03.2019 р. звернувся до Відповідача з претензією № ЮКК/191133, в якій просив здійснити виплату вищезазначеного страхового відшкодування в порядку регресу, зазначена заява на момент подачі позовної заяви Відповідачем не розглянута і не задоволена

Враховуючи невиконання Відповідачем своїх зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування в порядку регресу та ігнорування Відповідачем претензії Позивача, Позивач звернувся за захистом свого права з позовною заявою до Господарського суду.

25.06.2019р. представником Відповідача до суду був поданий відзив на позовну заяву (вх.. № 12706/19) в якому відповідач зазначив, що не погоджується з позовом, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Як вказує, Відповідач, ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" стверджує, що здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 739128,01 грн., на підставі страхового випадку, за втрачений вантаж потерпілій особі -ТОВ "Маревен Фуд Україна"), у зв`язку з чим до неї перейшло право зворотної вимоги, в межах фактичних затрат до ТОВ "АГРОТРАНСЛОГІСТИК".

При цьому Позивач стверджує, що під час перевезення вантажу мав місце страховий випадок, в рамках якого було здійснено страхове відшкодування.

Однак, Відповідач не може погодитися з такою позицією страхової компанії, з огляду на наступне.

Відповідач не заперечує того факту, що в рамках Договору-доручення №3-0412 від 04.12.2017р., укладеного з ФОП Соколюк Л.В. на підставі заявки № 94 від 08.06.2018р. здійснював організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом з м. Біла Церква (Україна) в м. Бухарест (Румунія). З метою здійснення організації перевезення вантажу Відповідачем на договірних засадах був залучений перевізник ФОП Березовський Олег В`ячеславович .

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАНСЛОГІСТИК» та ФОП Березовський О. В. було укладено Договір №107 про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України та в міжнародному сполучені від 04.05.2018р. В рамках Договору № 107 була складена Заявка № 465ТУА на перевезення вантажу - макаронні вироби. Номера автомобілю: НОМЕР_2/ НОМЕР_1 , водій - ОСОБА_2 .

Відповідно до акту завантаження № 12/06-1 від 12.06.2018 року продукцію було завантажено в автомобіль держномер- НОМЕР_2, напівпричеп - НОМЕР_1 .

В позовній заяві Позивач зазначає що 15.06.2018р. при перевезені вантажу на території Румунії. весь вантаж був вивантажений з автомобіля, який здійснював перевезення вантажу, а також, вказаний вантаж- був пошкоджений та частково втрачений.

Також Позивач посилається на те, що на підставі цих подій було розпочато кримінальне провадження №0004665 від 13.12.2018р. та внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також розпочато кримінальну справу №6І/О/Р/2017 на території Румунії.

У позовній заяві Позивач зазначає, що вантаж було вивантажено та пошкоджено, однак, не вказує ким само було здійснено вивантаження та на яких підставах, що є суттєвими обставинами справи.

Також відповідач звертає увагу суду на те, що Позивач вказує недостовірні дані та умисно вводить суд в оману стосовно суті розпочатої кримінальної справи на території Румунії, з метою кваліфікування вивантаження вантажу, у якості страхового випадку.

У зв`язку із зазначеним, Відповідач звертає увагу суду на наступне.

В рамках кримінальної справи №61/О/Р/2017 на території Румунії 17.06.2018р. проводився обшук на складі, розташованому в селі Моделу.

Водій ФОП Березовського О.В. - ОСОБА_2 , 16.06.2018р. зробив планову зупинку на охоронюваній парковці, з метою відпочинку, у зв`язку з закінченням робочого часу відповідно до міжнародних норм роботи тахографа, які фіксуються спеціальним чипом.

Однак, в період відпочинку неподалік від охоронюваної парковки прокуратурою Румунії проводилась спецоперація (обшук в рамках кримінальної справи №61ЛЗ/Р/2017).

Під огляд прокуратури Румунії потрапили всі автомобілі, які знаходились на парковці, в тому числі машина ФОП Березовського О.В. Працівниками прокуратури Румунії були зірвані пломби вантажу, вивантажено товар та взагалі затримано автомобіль ФОП Березовського О.В. разом з товаром, який перевозив останній за дорученням Відповідача.

Про цю подію Відповідачу стало відомо з листа ФОП Березовського О.В. №005/06-18 від 20.06.2018р. про що відразу був повідомлений замовник- ФОП Соколюк Л.В.

Дана інформація, також, була відома Позивачу, що вбачається з листа прокуратури Румунії, який доданий до позовної заяви. При цьому, Відповідач зазначив, що в листі прокуратури Румунії вказано, що лист є відповіддю на запит Позивача, що вказує на його обізнаність про цю кримінальну справу.

Як вказує Відповідач, з відповіді прокуратури, вбачається, що запит стосувався автомобілю, який здійснював перевозку та вантажу, що підтверджує обізнаність Позивача стосовно затримання вантажу та автомобілю органами прокуратури Румунії.

Також Відповідач послався на те, що згідно умов Договору добровільного страхування вантажів №40-0197-18-00031 від 12.06.2018р„ укладеного між Позивачем та ФОП Соколюк Л.В. строк його дії за погодженням сторін договору встановлений з 12.06.2018р. по 22.06.2018р.

Проте, Відповідач звертає увагу на те, що згідно п. 1.4 Договору страхування, ФОП Соколюк Л.В. було вибране страхове покриття "З відповідальністю за всі ризики" (Варіант А), відповідно до п.4.2.1 частина 2 цього Договору, а відповідно до 4.2.1 договору страхування "З відповідальністю за всі ризики" (Варіант А) - підлягають відшкодуванню збитки від знищення (втрати) та/або пошкодження всього чи частини Застрахованого вантажу, що відбулися за будь-якої причини (в тому числі в результаті протиправних дій Третіх осіб, розкрадання Застрахованого вантажу шляхом грабежу, розбою, крадіжки, шахрайства) за винятком виключень, зазначених в Розділі 5 частини 2 цього Договору.

Також, Відповідач послався на п.5.2.3 Договору страхування згідно якому не підлягають відшкодуванню збитки (втрати), якщо вони відбулися внаслідок або під час: конфіскації, реквізиції, арешту, знищення (втрати) або пошкодження Застрахованого вантажу за розпорядженням державних органів, якщо тільки Страховик не надає Страхувальнику страхове покриття відповідне до умов п.1.4.4. ч.1 цього Договору. В ч. 1 Договору страхування п. 1.4.4 Страхувальником - ФОП Соколюк зазначена відмітка "НІ", отже згідно з пунктом 5.2.3 Договору страхування Позивач повинен був відмовити у виплаті, якщо пошкодження товару було здійсненні за розпорядженням державних органів.

Також Відповідач в якості підтвердження своєї правової позиції послався на Страховий Акт № ДКЦВ-15874 від 19.02.2019 року в п. 7 якого (скорочений опис страхового випадку) зазначено: пошкодження вантажу внаслідок дій жандармерії.

Тобто, за ствердженням Відповідача, Позивач самостійно встановив та визначив у Страховому Акті, що пошкодження товару відбулося внаслідок дій та розпоряджень державних органів, що, по- перше, суперечить позиції, яка викладена в позовній заяві, а по-друге є підставою для відмови Позивачем Страхувальнику у відшкодуванні збитків.

Отже, Відповідач вважає, що в матеріалах страхової справи, наявні всі достатні докази, які підтверджують обізнаність Позивача про те, що товар був пошкоджений внаслідок проведення обшуку за розпорядженням державних органів Румунії.

Додатково, Відповідач звернув увагу суду на заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 21.06.2018 р., яка була подана ФОП Соколюк Л.В. Відповідачу.

Так, безпосередньо ФОП Соколюк Л.В. було зазначено у заяві, що страховий випадок настав внаслідок дій поліції та жандармерії Румунії. Тобто,, за ствердженням відповідача з цієї заяви вбачається, що до заяви було додано фотографії та звіт поліції. Це, на думку Відповідача, додатково підтверджує відомості, які викладені Відповідачем та повідомлені ФОП Березовським О. В. у листі, стосовно обставин пошкодження товару, що спростовує позицію Позивача.

У зв`язку з вищевикладеним, вбачається, що вивантаження вантажу працівниками поліції Румунії не є страховим випадком, та позивач повинен був відмовити у здійсненні страхового відшкодування.

Неправомірне здійснення страхової виплати за відсутності страхового випадку не може бути підставою для звернення з регресної вимогою до відповідача, а отже позовні вимоги страхової компанії не підлягають задоволенню.

Крім того, Відповідач зазначив, що відповідно до п.9.1 Договору-доручення №3-0412 від 04.12.2017р., укладеного між ТОВ "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" та ФОП Соколюк Л.В. , умовами звільнення сторін від виконання зобов`язань є форс-мажорні обставини, зокрема втручання з боку влади. В цьому разі сторони звільняються від відповідальності за договором в повному обсязі без додаткової фінансової відповідальності. Отже, враховуючи те, що товар був пошкоджений за розпорядженням органів державної влади Румунії під час здійснення обшуку, на переконання Відповідача, він звільняється від відповідальності в рамках договірних зобов`язань.

По-друге, Відповідач вказує, що Позивач посилається на те, що ним була здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 739128,01 грн. за втрачений вантаж потерпілій особі, у зв`язку з чим до нього перейшло право зворотної вимоги, в межах фактичних затрат, до винної юридичної особи у заподіянні шкоди Страхувальнику. Позивач, вважає, що такою винною особою є Відповідач по справі.

З такою позицією Позивача Відповідач категорично не погоджується та вважає, що він є неналежним Відповідачем по справі, з огляду на наступне.

04.05.2018р. між ТОВ "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" та ФОП Березовський Олег В`ячеславович був укладений Договір №107 про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України та в міжнародному сполучені.

Відповідно до п.2.2.5 цього Договору Перевізник зобов`язується забезпечити збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення до видачі Вантажоодержувачу. Доставити і здати Вантаж вантажоодержувачу у повному обсязі. Якщо перевізник пошкодив, втратив, або не доставив товар у належної чинності, Перевізник повинен компенсувати замовнику повну вартість пошкодженої частини товару, або його повну вартість.

При цьому Відповідач також посилається на з п. 5.1 Договору відповідно до якого Перевізник несе повну відповідальність за збереження та/або пошкодження Вантажу при наявності його вини в розмірі вартості пошкодженого та/або втраченого вантажу відповідно до Конвенції про договір міжнародного перевезення Вантажів (КПДВ).

Як стверджує Відповідач Позивач невірно посилається на те, що Відповідач є винною особою у заподіянні шкоди Страхувальнику, оскільки товар був пошкоджений/втрачений під час перевезення його ФОП Березовський О.В. , то саме ФОП Березовський за ствердженням Відповідача є винною особою у втраті та пошкодженні товару, що кореспондується з нормами чинного законодавства та умовами договору.

У зв`язку з вищевикладеним Відповідач зазначає, що він є неналежним відповідачем по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях будь-якої вини.

29.07.2019р. представником Відповідача до суду були подані відповідно до ст. 42 ГПК України письмові пояснення по справі (вх.. № 12706/19) які прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

У цих поясненнях Позивач із посиланням на матеріали справи зазначив, що ним у зв`язку з настанням страхового випадку, який документально підтверджений, на законних підставах було виплачене страхове відшкодування страхувальнику, і до Позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до ТОВ "АВТОТРАНСЛОГІСТИК", яке на думку Позивача повинно нести відповідальність за заподіяння шкоди вантажу страхувальника.

Всі доводи Відповідача щодо того, що він не зміг виконати свої зобов`язання за договором перевезення та доставити вантаж отримувачу вантажу на думку Позивача, є в повній мірі безпідставні, документально підтверджуються повноважними органами, а саме листом №61 /Р/Р/2017 від 13.11.2018 румунського прокурора, яким підтверджено, що перевізнику було повернуто автотягач з напівпричепом, а також вантаж у повному обсязі, у кількості 3928 картонних коробок жовтого кольору, кожна з яких містила 60 пакетів вермішель Фірми Rolton з курячим смаком виробництва Mareven Food Ukraine, однак, перевізником вантаж так і не був доставлений отримувачу вантажу. На підставі вищевикладеного Позивач вважає, що відповідач повинен сплатити йому вартість страхового відшкодування.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2019р. позовна заява вх.№1627/19 була передана на розгляд судді Цісельському О.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.06.2019р. позовна заява була прийнята до розгляду, було відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання судом було призначено на 02.07.2019р.

25.06.2019р. до Господарського суду надійшло клопотання відповідача (вх. №2-3037/19), в якому відповідач із посиланням на те, що на думку відповідача, позивачем до позовної заяви був поданий не повний пакет документів. А оскільки відповідач обґрунтовує свою правову позицію, зокрема, тим що позивач незаконно здійснив виплату страхового відшкодування в рамках договору добровільного страхування, оскільки вантаж був пошкоджений внаслідок дій державних органів Румунії, то він просив суд витребувати у позивача належним чином посвідчені копії матеріалів страхової справи щодо здійснення страхового відшкодування в рамках договору добровільного страхування вантажів № 40-0197-18-00031 від 12.06.2018р., укладеного з ФОП Соколюк Л.В .

Того ж числа позивач надав суду оригінали документів, копії яких були надані до позовної заяви, які судом були оглянуті в судовому засіданні та долучені до матеріалів справи.

18.07.2019р. представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача.

Також 18.07.2019р. від представника відповідача до Господарського суду було подано клопотання про витребування доказів (вх. № 2-3399/19) в якому із посиланням на те, що позивачем до матеріалів справи надані не всі потрібні для повного та всебічного розгляду справи докази, попросив суд витребувати у позивача копії ордеру на обшук за місцем проживання №1/UP; запит позивача до прокуратури Румунії при Вищому касаційному та юстиційному суді від 09.11.2018р, фото фіксацію вилучення застрахованого вантажу та документи, які стали підставою для здійснення страхового відшкодування та не булі надані суду в рамках судової справи № 916/1586/19, оскільки на направлений позивачу адвокатський запит, останній документи не надав.

30.07.2019р. судом в судовому засіданні за згодою представника відповідача у задоволені клопотань відповідача про витребування доказів було відмовлено, оскільки разом із поясненнями по справі (вх. № 15104/19 від 29.07.2019р.) відповідач надав суду посвідчені копії матеріалів страхової справи на 105 арк) і потреба у витребуванні доказів відпала.

Також 30.07.2019р. за ініціативою суду строк підготовчого засідання був продовжений на тридцять днів та ухвалою суду було закрите підготовче засідання й справу призначено до судового розгляду по суті на 15.08.2019р.

Під час розгляду справи по суті представник позивача виступив із вступною промовою, в якій позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у вступній промові проти заявленого позову заперечував.

Судом під час розгляду справи по суті були досліджені всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи.

Представник позивача у судових дебатах заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судових дебатах просив суд у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.209, 210 ГПК України судом були з`ясовані всі обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, а також безпосередньо досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

В судовому засіданні, 16.09.2019р. Господарським судом був закінчений розгляд справи по суті та відповідно до ч. 1 ст.240 ГПК України, після виходу з нарадчої кімнати, проголошена вступна і резолютивна частини рішення.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

13.04.2017р. між ФОП Соколюк Л.В. (експедитор) та ТОВ "Марвен Фуд Україна" (замовник) був укладений договір -доручення № 13-04-17/17 відповідно до п.1.1. якого експедитор надає послуги з організації перевезення власним або найманим вантажним транспортом, довіреною особою власника якого він є, відповідно до чинного законодавства України , вимог міжнародних Конвенцій і угод в галузі міжнародних перевезень.

На підставі цього договору експедитор надає одну чи декілька з таких послуг: організує перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України і зарубіжних країн на підставі відповідних заявок наданих замовником; виконує розсилку товаро-транспортної документації; проводить розрахунки з усіма учасниками транспортного процесу; приймає участь у випадках, передбачених чинним законодавством і вирішує з вантажоодержувачем претензійні питання, тощо (п.2.1. договору).

Конкретні умови по кожному замовленню обумовлюються в заявці. Допускається отримання заявки по факсимільному зв`язку або електронною поштою (п.2.2. договору).

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, було погоджено, що до обов`язків експедитора відноситься, зокрема: забезпечення подачі під завантаження справного транспортного засобу, придатного і повністю готового до перевезення обумовленого вантажу, тощо (п.3.1.2. договору); слідувати інструкціям замовника, що стосуються маршруту проходження, митної обробки, прикордонних переходів (п.3.1.4. договору); за вимогою замовника повідомити про місце знаходження транспортного засобу на всьому маршруті до місця призначення, а також протягом 24 годин повідомляти про факт вивантаження транспортного засобу в місці доставки. За вимогою замовника надавати сканкопії товаротранспортних документів підтверджуючих факт вивантаження товару в місці доставки (п.3.1.5. договору); негайно інформувати замовника про будь які затримки та проблеми, що виникають при транспортуванні вантажу (п.3.1.6. договору), тощо.

Пунктом 7.4. договору експедитор несе матеріальну відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення до моменту передачі вантажу вантажоодержувачу. Експедитор несе відповідальність за осіб, що залучаються до виконання цього договору, в розмірі та на умовах, передбачених чинним законодавством , як за свої власні.

Пунктом 8.1 договору сторони обумовили наслідки настання форс-мажорних обставин та умові підстави для звільнення від відповідальності, зокрема, дії органів влади та управління, які унеможливили виконання стороною договору взятих на себе зобов`язань, що виникли після укладання цього договору, підтвердження заявки. Факт форс-мажорних обставин повинен бути підтверджений документом, виданим компетентним державним органом (п.8,3. Договору), тощо.

Відповідно до умов договору, а саме п.11.1., сторони погодили термін його дії з дати його підписання до 31.12.2017р.

Разом з підписання договору сторони погодили зразок заявки на транспортне перевезення вантажу по Україні (додаток №1 до договору); зразок заявки на транспортне перевезення вантажу у міжнародному сполученні (додаток №2 до договору); картку контрагента (додаток № 3 до договору).

Того ж дня між ФОП Соколюк Л.В. та ТОВ "Марвен Фуд Україна" була укладена додаткова угода № 1 до договору -доручення № 13-04-17/17, за умовами якої сторони з метою оптимізації процесу оплати штрафних санкцій сторони погодили порядок та умови сплати штрафних санкцій за договором-доручення № 13-04-17/17.

22.12.2017р. між ФОП Соколюк Л.В. та ТОВ "Марвен Фуд Україна" була укладена додаткова угода № 2 до договору -доручення № 13-04-17/17, за умовами якої сторони вирішили продовжити строк дії договору до 31.12.2018р.

04.12.2017р. між ФОП Соколюк (Експедитор 1) та ТОВ "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" (Експедитор 2) був укладений договір-доручення № Э-0412 організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, за умовами п.1.1. якого між його сторонами був визначений порядок взаємовідносин що виникають при організації та виконанні перевезень вантажів автомобільним транспортом по Україні та за її межами, та розрахунках за ці перевезення між сторонами договору.

Відповідно до п.1.2. договору Експедитор 1 виступає за дорученням від імені та за рахунок резидента або не резидента України (довірителя). Експедитор 1 доручає, а Експедитор 2 приймає на себе зобов`язання впродовж строку дії договору здійснювати від імені експедитора 1 та за рахунок замовника організацію перевезень та транспортно-експедиційне обслуговування (п.1.3. договору).

Умовами п.2.1 договору діяльність сторін договору регламентується діючим законодавством України, міжурядовими та пограничними угодами, Конвенцією про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДМПВ), Митною конвенцією про договір міжнародного перевезення вантажів з застосуванням книжки МДП (Конвенція МДП) та цим договором.

Відповідно до предмету цього договору Експедитор 1 приймає на себе наступні зобов`язання, зокрема: забезпечити навантаження та митне оброблення автомобіля та вантажу при виконанні міжнародного перевезення впродовж 48 годин з моменту подання автомобіля під навантаження, вивантаження та митне оброблення впродовж 48 годин з моменту прибуття автомобіля під вивантаження (включаючи вихідні та святкові дні, якщо автомобіль прийшов менш ніж за 24 години до них), якщо інше не оговорено у заявці (п.4.1. договору); забезпечити належне оформлення та надання перевізнику (за потребою) товарно-транспортних накладних, митних та інших супроводжувальних документів, необхідних для безперешкодного проїзду автомобілю через державні кордони (п.4.3. договору); негайно інформувати Експедитора 2 про всі обставини, які перешкоджають відправленню та просуванню вантажів (п.4.4. договору), тощо.

В свою чергу, Експедитор 2 зобов`язався виконувати наступні зобов`язання, зокрема: Експедитор 2 приймає від відправника вантаж по масі та кількості місць, оговорених у заявці, своєчасно доставляє ввірений вантаж під пломбою у пункт призначення та здає по масі та кількості місць вантажоотримувачу. Експедитор 2 не несе відповідальність за внутрішню нестачу вантажу, прийнятих єдиним та зданих у справній тарі при непошкоджених митних пломбах (п.5.2. договору); Експедитор несе матеріальну відповідальність у розмірі спричиненої шкоди за збитки, втрати або пошкодження вантажу (п.5.3. договору); повідомляти Експедитора 1 про вимушені затримки транспортних засобів в путі, аваріях та інших непередбачених обставинах, які перешкоджають своєчасній доставці вантажу та необхідних діях для подальшого проходження вантажу (п.5.4. договору), тощо.

Умовами п. 7.1. договору встановлено, що перевізник несе повну матеріальну відповідальність перед Експедитором у розмірі повної інвойсової вартості вантажу із-за невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором. Експедитор 2 не звільняється від відповідальності за повну або часткову втрату вантажу, псування вантажу, обумовлених дефектами транспортного засобу перевізника, яке використовується ним для здійснення перевезення.

Пункт 7.6. договору визначає, що у випадку якщо перевізник змінює пункт перетину кордону, обговорений у заявці і отримувач вантажу вимушений оформити попередню декларацію, Експедитор 2 виплачує замовнику штраф у розмірі 150 євро по курсу НБУ (еквівалент у гривні), тощо.

Розділом 9 договору сторони погодили умови та наслідки настання форс-мажорних обставин та порядок Їх підтвердження.

04.05.2018р. між ТОВ "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" (Замовник) та ФОП Березовським О. В. (Перевізник) був укладений договір № 107 про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України та в міжнародному сполучені, за умовами п.1.1. якого перевізник зобов`язався доставити ввірений йому Замовником вантаж до пункту призначення та видати його вантажоотримувачу, уповноваженому Замовником на отримання вантажу, а Замовник зобов`язався сплатити за перевезення вантажу плату, встановлену в заявці, яка є невід`ємною частиною договору.

Умовами п.1.2. договору встановлено, що Перевізник має право залучати до виконання своїх обов`язків третіх осіб. Залучення третіх осіб не звільняє Перевізника від виконання своїх обов`язків перед Замовником для виконання умов даного договору.

Відповідно о погоджених сторонами договору умов , Перевізник зобов`язався, зокрема: мати на надані під завантаження автомобілі міжнародну страховку, свідоцтво про допуск до перевезення під митними печатками і пломбами, необхідна кількість СЬК і TIR-CARNET. При навантаженні забезпечувати розміщення вантажу на платформі, для виключення ушкодження під час транспортування. Забезпечити наявність у водіїв належним чином оформлених документів для безперешкодного виконання перевезень(п.2.2.3. договору); повідомляти Замовника про виникнення будь-яких перешкод по виконанню перевезення (ДТП, вилучення вантажу компетентними органами, відмова вантажоодержувача прийняти вантаж, тощо) (п.2.2.6. договору); перевізник не має прави відхилятися від заданого маршруту. Затримуватися у дорозі, вирішувати особисті питання (п.2.2.10. договору), тощо.

Відповідно до умов п.5.1. договору, перевізник несе повну відповідальність за незбереження та/або пошкодження вантажу при наявності його вини в розмірі вартості пошкодженого та/або втраченого вантажу відповідно до конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів (КДПВ).

Розділом 8 договору сторони погодили умови настання форс-мажорних обставин та порядок їх підтвердження.

07.06.2018р. на виконання умов договору № 13-04-17/17 від 13.04.2017р. між ФОП Соколюк та ТОВ "Марвен Фуд Україна" була оформлена заявка на перевезення вантажу - макаронних виробів у кількості 20,5 т, на 12.06.2018р., маршрутом м. Біла Церква - м. Бухарест, з датою доставки вантажу 18.06.2018р.

В свою чергу, 08.06.2018р. між ФОП Соколюк та ТОВ "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" була оформлена заявка № 94 на перевезення вантажу автомобільним транспортом із визначенням умов перевезення, зокрема, на перевезення вантажу - макаронних виробів у кількості 20,5 т, на 12.06.2018р., маршрутом м. Біла Церква - м. Бухарест, з датою доставки вантажу 18.06.2018р.

12.06.2018р. був складений Акт завантаження транспортного засобу № 12/06-1 від 12.06.2018р. відповідно до якого в автомашину держномер НОМЕР_2 з напівпричепом держномер НОМЕР_1 була завантажена продукція - макаронні вироби (вермішель швидкого приготування із смаком курки Rollton) у кількості вантажних місць - 3928 картонних коробок. вагою нетто - 15096,59 кг.

Відповідно до відомостей, зазначених в міжнародній товарно-транспортній накладній СМR А № 092632 від 12.06.2018, в пункті навантаження (м. біла Церква) в транспортний засіб перевізника, номерні знаки НОМЕР_2/ НОМЕР_1 , була завантажена продукція - макаронні вироби (вермішель швидкого приготування із смаком курки Rollton) у кількості вантажних місць - 3928 картонних коробок, вагою брутто - 16220 кг..

Крім того, 12.06.2018р. між ФОП Соколюк (Страхувальник) та ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" (Страховик) був укладений договір добровільного страхування вантажів № 40-0197-18-00031, за умовами якого Страховик надає послуги з добровільного страхування вантажів і у разі настання страхового випадку, зобов`язується виплатити страхове відшкодування на умовах і в обсязі, передбачених цим договором, а Страхувальник зобов`язується в повному обсязі сплатити страхову премію та виконувати інші умови договору.

Відповідно до умов цього договору ТОВ ""Марвен Фуд Україна" визнано вигодонабувачем.

Умовами страхування передбачено зокрема: п.1.1. застрахований вантаж - вермішель швидкого приготування із смаком курки Rollton; п.1.1.1. кількість місць - 3928 картонних коробок (235680 шт.); п.1.1.3. вантажовідправник - ТОВ "Марвен Фуд Україна"; п.1.1.4. вантажоотримувач - SCMARATHON DISTRIBUTION GROUP SRL; п.1.1.7. перевізник - Березовський Олег ; п.1.1.8. експедитор СПД Соколюк .

Відповідно до п.1.4. страхове покриття (перелік страхових ризиків) сторони договору погодили, що страхувальник вибрав страхове покриття з відповідальністю за всі ризики (варіант А), відповідно до п.4.2.1 ч.2 цього договору.

Пунктом 1.5. договору страхування страхова сума визначена у розмірі 746 740,53 грн.

Пунктом 1.6. . договору страхування страхова вартість визначена у розмірі 746 740,53 грн.

Згідно з п.1.12. цього договору строк його дії встановлений з 00год.00хв.12.06.2018р. по 24год.00хв.18.06.2018р.

Пунктом 1.13. особливі умови договору не передбачені.

Відповідно до п.4.1. договору страхування страховий випадок - це раптова, непередбачувана і ненавмисна для Страхувальника подія, яка відбулася в процесі перевезення застрахованого вантажу у строк дії цього договору та на відповідному маршруті перевезення , який зазначений в п.1.2. ч.1 цього договору і з настанням якої виникає зобов`язання Страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальникові (вигодонабувачеві).

Умовам п.4.2. договору страхування встановлено, що за цим договором відшкодовуються збитки внаслідок знищення (втрати) та/або пошкодження застрахованого вантажу в результаті настання страхового випадку за одним з наступних переліків, про що робиться відповідна відмітка (ТАК або НІ) в п.1.4. ч.1 цього договору.

Пункт 4.2.1 договору страхування зазначає, що "з відповідальністю за всі ризики" (варіант А) - підлягають відшкодуванню збитки від знищення (втрати) та/або пошкодження всього чи частини застрахованого вантажу, що відбулися за будь-якої причини (в тому числі в результаті протиправних дій третіх осіб, розкрадання застрахованого вантажу шляхом грабежу, розбою, крадіжки, шахрайства), за винятком виключень, зазначених в розділі 5 ч.2 цього договору.

Як зазначено у п.5.2. договору страхування, не підлягають відшкодуванню збитки (витрати) якщо вони відбулися внаслідок або під час: конфіскації, реквізиції, арешту, знищення (втрати) або пошкодження застрахованого вантажу за розпорядженням державних органів, якщо тільки Страховик не надає Страхувальнику страхове покриття відповідно до умов п.1.4.4. ч.1 цього договору (п.5.2.3.).

Згідно з п.8.3. договору страхування він укладається на строк, визначений у п.1.12. ч.1 цього договору.

Пункт 8.5. договору страхування встановлює, що якщо в п.1.13 ч.1 цього договору не зазначене інше, при здійсненні в період страхування перевантаження, перевалки або проміжного зберігання застрахованого вантажу, період страхування закінчується, залежно від того, що станеться раніше, в момент: арешту, конфіскації або реквізиції застрахованого вантажу, тощо.

Відповідно до п.9.1.2. договору страхування Страхувальник має право отримати страхове відшкодування, а Страховик в силу приписів п.9.3.4. має право відмовити у виплаті страхового відшкодування або зменшити розмір страхового відшкодування на підставах, передбачених цим договором.

Розділом 12 договору страхування сторони погодили порядок та умови страхового відшкодування.

15.06.2018р. при перевезені вантажу по території Румунії в процесі проведення правоохоронними органами Румунії спецоперації (обшуку) на підставі ордеру, виданого 06.06.2018р. суддею апеляційного суду Галаці відділ кримінальних справ та у справах неповнолітніх (справа № 354/44/2018), весь вантаж вермішелі швидкого приготування із смаком курки Rollton у 3928 картонних коробок був вивантажений з автомобіля номерні знаки НОМЕР_2/ НОМЕР_1 працівниками прокуратури Румунії та на нього був накладений арешт.

20.06.2018р. ФОП Березовський листом за № 005/06-18 повідомив ТОВ "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" про вивантаження поліцією Румунії вантажу з автомобіля номерні знаки НОМЕР_2/ НОМЕР_1 .

21.06.2018р. ФОП Соколюк подала до ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якій зазначила, що 15.06.2018р. внаслідок дій поліції та жандармерії Румунії у м. Калараш (Румунія) був пошкоджений та знищений вантаж вермішелі швидкого приготування зі смаком курки Rollton та вказала що попередня сума збитку складає 746 740, 53 грн.

19.02.2019р. Страховою компанією був складений розрахунок № ДКЦВ-15874 остаточної суми страхового відшкодування за яким визначена сума страхового відшкодування у розмірі 739 128,01 грн. та був складений страховий акт № ДКЦВ-15874 в якому зазначено, зокрема, п.5 страховий випадок з відповідальністю з а всі ризика (варіант А), п. 7 скорочений опис страхового випадку - пошкодження вантажу внаслідок дій жандармерії; п.9 особи винні в настанні страхового випадку - ТОВ "АГРОТРАНСЛОГІСТИК"; п. 11 розмір остаточного страхового відшкодування - 739 128,01 грн.

19.02.2019р. Страхова компанія платіжним дорученням № 3771 перерахувала вигодонабувачу за договором страхування - ТОВ "Марвен Фуд Україна" страхове відшкодування у розмірі 739 128,01 грн.

Страховим випадком, у відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Позивач пошкодження вантажу внаслідок дій жандармерії Румунії визнало страховим випадком та виплатило на умовах договору страхування ТОВ "Марвен Фуд Україна" страхове відшкодування у розмірі 739 128,01 грн.

19.03.2019р. ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" за вих № ЮКК/191133 направило ТОВ "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" претензію про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) на суму 739 128,01 грн. в якій із посиланням на норми законодавства України, на обставини страхової події та на те, що Страховою компанією була зроблена виплата страхового відшкодування пошкодженого вантажу, запропонувала ТОВ "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" сплатити на її користь суму страхового відшкодування, яку страхова компанія виплатила за умовами договору страхування ТОВ "Марвен Фуд Україна", а саме 739 128,01 грн.

4. Норми права застосовані господарським судом при прийнятті рішення.

Приписами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Норми ст. 13 ЦК України визначають, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 618 Цивільного кодексу України боржник відповідає за порушення зобов`язання іншими особами, на яких було покладено його виконання, якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

Стаття 909 ЦК України визначає, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Статтею 924 ЦК України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до частини першої ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

У силу вимог ст.932 ЦК України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

За порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу (ч. 1 ст. 934 ЦК України).

Положеннями ст. 988 ЦК України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Частиною першою ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 173 Господарського кодексу України встановлює, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов`язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше.

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Статтею 306 ГК України унормовано, що перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція. Відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються ЦК України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Приписами ч. 2 ст.308 ГК України унормовано, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Статтею 316 ГК України передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає: у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Частиною першою ст. 316 ГК України встановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

01.08.2006 року Верховною Радою України прийнятий Закон України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажу" від 19.05.1956р., якою врегульовані правовідносини, що випливають з договору міжнародного перевезення вантажу.

У ст. 3 Конвенції вказується, що перевізник відповідає за дії і недогляди своїх агентів, службовців та всіх інших осіб, до послуг яких він звертається для виконання перевезення, коли такі агенти, службовці чи інші особи виконують покладені на них обов`язки, як за власні дії і недогляди.

Згідно ч. 1, 2 ст. 17 Конвенції перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки. Однак, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути.

Відповідно до визначень, наведених у статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування; перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником; учасники транспортно-експедиторської діяльності - клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, об`єднання та спеціалізовані підприємства залізничного, авіаційного, автомобільного, річкового та морського транспорту, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги) при перевезенні вантажів.

За частиною 1 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, обраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

У статті 13 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" передбачено, що експедитор здійснює страхування вантажу та своєї відповідальності згідно із законом та договором транспортного експедирування.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Приписами ч.4 наведеного Закону врегульовано, що експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) , страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з абз. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Абзац 2 ст. 9 згаданого Закону встановлює, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Згідно зі ст.26 Закону України "Про страхування" підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування, зокрема, є: інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Стаття 27 Закону України "Про страхування" вказує, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 28 Закону України "Про страхування" встановлює, що дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі: 1) закінчення строку дії.

Дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування.

5. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Предметом розгляду у даній справі є встановлення наявності (відсутності) у позивача підстав для стягнення з відповідача, як перевізника, матеріальної шкоди у розмірі виплаченого позивачем потерпілій особі страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В процесі розгляду справи судом вживалися всі заходи для надання учасникам процесу можливості реалізувати свої процесуальні права щодо надання доказів по справі, обґрунтування доводів та заперечень на підтвердження своїх правових позицій.

Одночасно, суд, перевіривши доводи та докази, якими сторони обґрунтовують свої правові позиції, зазначає наступне.

Згідно з ч. 3,4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням вищенаведенного, суд погоджується із позицією Відповідача в частині того, що відповідно до умов, укладеного між Позивачем та ФОП Соколюк договору добровільного страхування вантажу № 40-0197-18-00031 від 12.06.2018р., а саме, п.п. 4.2.1., п.5.2.3. зазначеного договору, відповідно до яких не підлягають відшкодуванню збитки, заявлені до відшкодування ФОП Соколюк, оскільки вони виникли внаслідок дій державних органів влади Румунії під час проведення прокуратурою спецоперації, про що Позивачу було достеменно відомо з документів, надісланих 13.11.2018р. прокуратурою Румунії на запит ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" від 09.11.2018р.

З матеріалів страхової справи, яка наявна в матеріалах справи, судом встановлено, що Страховій компанії безспірно було відомо про те, що застрахований вантаж не пошкоджений та не знищений, як про то зазначила ФОП Соколюк в заяві про настання страхового випадку, а знаходиться у ФОП Березовського який у зв`язку виникненням фінансових питань, пов`язаних із перевезенням застрахованого вантажу, притримав цей вантаж до вирішення цих питань.

Крім того, судом встановлено, що згідно з п.8.3. договору страхування він укладається на строк, визначений у п.1.12. ч.1 цього договору. Пункт 8.5. договору страхування встановлює, що якщо в п.1.13 ч.1 цього договору не зазначене інше, при здійсненні в період страхування перевантаження, перевалки або проміжного зберігання застрахованого вантажу, період страхування закінчується, залежно від того, що станеться раніше, в момент: арешту, конфіскації або реквізиції застрахованого вантажу, тощо.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що договір страхування в силу приписів п.8.5. припинив свою дію в момент арешту 17.06.2018р. правоохоронними органами Румунії застрахованого майна.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що в період дії договору страхування страховий випадок, на підставі якого Позивач повинен би був виплати страхове відшкодування не настав, а тому, виплата ТОВ "Маревен Фуд Україна" у розмірі 739 129,01 грн зроблена по-перше, всупереч умовам п.4.2.1. та 5.2.5. договору страхування, по-друге, по-за межами строку дії зазначеного договору.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що у Позивача не виникло права регресної вимоги, передбаченої ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування".

Так само, суд не приймає в якості належних доказів посилання відповідача на те, що він є неналежним відповідачем, оскільки в силу приписів ст.932 ЦК України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.За порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу (ч. 1 ст. 934 ЦК України).

А в силу норм ГПК України суд позбавлений права самостійно змінювати відповідача без згоди Позивача, а Позивач заявив позов саме до Відповідача і вважає, що саме Відповідачем порушені його права.

Інші доводи та заперечення представників сторін, на думку суду, не спростовують висновків до яких прийшов суд.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Так, в рішеннях ЄСПЛ у справі "Серявін та інші проти України", справі "Руїз Горіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовують свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги зібрані у справі докази та встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини та їх належність, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та відмову у задоволенні позову про відшкодування завданої майнової шкоди.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 76, 86, 129, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.У позові - відмовити повністю.

2. Судові витрати по справі покласти на позивача по справі - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (літ. А буд. 32, вул. Федорова, . м. Київ,03038, код 30859524).

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Повний текст рішення складено 26 вересня 2019р.

Суддя О.В. Цісельський