ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" вересня 2019 р. м. Вінниця Cправа № 902/344/19

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.

при секретарі Незамай Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер", вул. Володимира Антоновича, буд. 7, м. Вінниця, 21001,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка", вул. 50-річчя Жовтня, буд. 18 А, с. Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340,

до: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1

до: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2

про солідарне стягнення заборгованості в сумі 1 440 740, 00 грн. за Кредитним договором №010/162/22/24 від 28.02.2018

за участю представників:

позивача, Сандуляк Світлана Анатоліївна, посвідчення № 5894/10 від 19.12.2016

відповідача 1, ОСОБА_3 , довіреність б/н від 05.07.2019, свідоцтво серії НОМЕР_3 від 18.07.2018

відповідача 2, не з`явився

відповідача 3, ОСОБА_4 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області від 17.03.1998

відповідача 4, не з`явився

В С Т А Н О В И В :

02.05.2019 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер", Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка", ОСОБА_1 та до ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості в сумі 1 440 740, 00 грн. за Кредитним договором №010/162/22/24 від 28.02.2018, що укладений в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013.

В якості підстави позовних вимог позивач посилається на укладення між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Банк, Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Остер" (Боржник, Позичальник) Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013. В рамках Генерального договору між Кредитором та Позичальником було укладено Кредитний договір №010/162/22/24 від 28.02.2018, за умовами якого Кредитор надав Позичальнику кредитні кошти в межах Ліміту Кредитної операції 1 440 740, 00 грн

Для забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Генеральним договором №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013 та Кредитним договором №010/162/22/24 від 28.02.2018 укладено наступні Договори поруки:

- №12/162/23/40 від 28.02.2018 року між Кредитором та громадянкою України ОСОБА_5 (Поручитель);

- №12/162/23/41 від 28.02.2018 року між Кредитором та громадянкою України ОСОБА_2 (Поручитель);

- №12/162/23/42 від 28.02.2018 року між Кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка" (Поручитель).

В зв`язку з невиконанням зобов`язань за Кредитним договором №010/162/22/24 від 28.02.2018 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер" (відповідач 1) утворилась заборгованість за тілом за кредитним договором в сумі 1 440 740, 00 грн.

З огляду на вказане, позивачем заявлено позов, щодо солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер", Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вищезазначеної заборгованості.

Ухвалою суду від 28.05.2019 відкрито провадження у справі № 902/344/19 у порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчих судових засіданнях на 19.06.2019 та 16.07.2019.

19.06.2019 підготовче судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Міліціанова Р.В. у відпустці.

12.07.2019 на адресу суду від відповідача 1 ТОВ "Остер" надійшла заява б/н від 10.07.2019, в якій останній просить суд зупинити провадження у справі №902/344/19 до набрання законної сили судовими рішеннями в справах №902/375/19, 902/376/19, які розглядаються в порядку господарського судочинства.

В судовому засіданні 16.07.2019 відкладено вирішення питання про зупинення провадження у даній справі та постановлено ухвали про продовження строку підготовчого провадження за власною ініціативою на 30 днів та відкладення підготовчого засідання у справі № 902/344/19 до 08.08.2019, які занесено до протоколу судового засідання.

В судовому засіданні 08.08.2019 судом постановлено ухвали про відмову у задоволенні заяви б/н від 10.07.2019 відповідача 1 ТОВ "Остер" про зупинення провадження у справі №902/344/19 та закриття підготовчого провадження та призначено дати для судового розгляду справи №902/344/19 по суті на 23.08.2019 та 18.09.2019, які занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 12.08.2019 повідомлено сторін про дати наступних судових засідань.

22.08.2019 на адресу суду від відповідача 1 ТОВ "Остер", за підписом генерального директора Гур`євської О.В. надійшло клопотання б/н від 21.08.2019 про перенесення розгляду справи.

В судовому засіданні 23.08.2019 судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на підставі ч.2 ст.202, ч.1 ст.216 ГПК України на 18.09.2019, яку занесено до протоколу судового засідання від 23.08.2019.

Ухвалою суду від 27.08.2019 повідомлено сторін про дату наступного судового засідання.

13.09.2019 на адресу суду від ОСОБА_2 (відповідача 4) надійшов лист б/н від 12.09.2019, в якому останній просить суд проводити судове засідання без його участі.

13.09.2019 до суду від ОСОБА_6 (відповідача 3) надійшов лист б/н від 12.09.2019, в якому останній просить суд проводити судове засідання за його відсутності.

В судове засідання 18.09.2019 з`явилися представники позивача та відповідача 3 ( ОСОБА_7 ).

Відповідачі 1, 2, 4 (ТОВ "Остер", ТОВ "Еко Ніка" та ОСОБА_2 ) своїм правом участі в судовому засіданні не скористались, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, ухвалою суду, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

При цьому, суд доводить до відома, що в матеріалах справи наявний лист відповідача 4 ( ОСОБА_2 ) б/н від 12.09.2019 про проведення судового засідання без її участі.

Крім того, суд зазначає, що на дату проведення судового засідання конверт з ухвалою суду від 27.08.2019, що надісланий на адресу відповідачів 1, 2 ( ТОВ "Остер" та ТОВ "Еко Ніка") до суду не повернулися.

Зважаючи на вищевикладене, судом при неявці відповідачів 1, 2, 4 ( ТОВ "Остер", ТОВ "Еко Ніка" та ОСОБА_2 ) в судове засідання враховується наступне.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов`язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали Господарського суду Вінницької області у справі № 902/80/19 були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись із відповідними ухвалами у зазначеному Реєстрі.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представників відповідачів 1, 2, 4.

В судовому засіданні 18.09.2019 в межах дня оголошувалась перерва.

Після закінчення перерви представники позивача та відповідача 3 ( ОСОБА_7 ) в судове засідання не з`явилися.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави позовних вимог посилається на укладення між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Банк, Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Остер" (Боржник, Позичальник) Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013. В рамках Генерального договору між Кредитором та Позичальником було укладено Кредитний договір №010/162/22/24 від 28.02.2018, за умовами якого Кредитор надав Позичальнику кредитні кошти в межах Ліміту Кредитної операції 1 440 740, 00 грн

Для забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Генеральним договором №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013 та Кредитним договором №010/162/22/24 від 28.02.2018 укладено наступні Договори поруки:

- №12/162/23/40 від 28.02.2018 року між Кредитором та громадянкою України ОСОБА_5 (Поручитель);

- №12/162/23/41 від 28.02.2018 року між Кредитором та громадянкою України ОСОБА_2 (Поручитель);

- №12/162/23/42 від 28.02.2018 року між Кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка" (Поручитель).

В зв`язку з невиконанням зобов`язань за Кредитним договором №010/162/22/24 від 28.02.2018 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер" (відповідач 1) утворилась заборгованість за тілом за кредитним договором в сумі 1 440 740, 00 грн.

З огляду на вказане, позивачем заявлено позов, щодо солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер", Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вищезазначеної заборгованості.

Матеріали справи не містять відзивів або письмових пояснень з долученням відповідних доказів в якому би відповідач 1, 2, 3, 4 (ТОВ "ОСТЕР", ТОВ "Еко Ніка", ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ) вказали власну процесуальну позицію щодо поданого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 21.05.2013 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Банк, Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Остер" (Боржник, Позичальник) Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/Р7-01-04/401 (а.с. 25-32,т.1).

Відповідно п. 1.1 Генерального договору Кредитор зобов`язується здійснювати на користь Позичальника кредитні операції у межах Загального ліміту та Сублімітів, передбачених п. 1.2, 1.3 Генерального договору, в порядку, визначеному ст. 2 Генерального договору, а Позичальник зобов`язаний виконати усі обов`язки, що витікають зі змісту кредитної операції, Генерального договору, Умов та Договорів і здійснити повне погашення заборгованості в межах строку кредитної операції.

Загальний ліміт становить 9 100 000,00 грн. Останній день строку дії Загального ліміту - 20.05.2016 або інша дата, визначена відповідно до статті 10 Генерального договору.

Згідно п. 1.3 Генерального договору в межах Загального ліміту сторони можуть здійснити наступні операції відповідно до таких Сублімітів:

1 - Кредитування: фінансування поточної діяльності: Субліміт на фінансування поточної діяльності з можливістю відкриття "Відновлювальної Кредитної Лінії на поповнення обігових коштів для корпоративних клієнтів та з можливістю кредитування траншами:

- за умови виконання п. 9.5 Генерального договору - 4 100 000,00 грн;

- в разі якщо умови п. 9.5 Генерального договору не виконані доступний ліміт - 2 000 000,00 грн;

Остаточний день строку дії Субліміту 31.05.2014 або інша дата, визначена відповідно до ст. 10 Генерального договору або Умов;

Форма видачі, є кредит з відновлювальним лімітом. (п.п. 1.3.1, 1.3.1.1 Генерального договору).

2 - Документарні операції: авалювання векселів:

Субліміт становить 5 000 000,00 грн;

Остаточний день строку дії Субліміту 23.12.2014 або інша дата, визначена відповідно до ст. 10 Генерального договору (п.п. 1.3.2, 1.3.2.1 Генерального договору).

Позичальник має право ініціювати здійснення Кредитної операції у будь-якій з валют, що зазначені в пункті 1.3. Генерального договору для Кредитної операції відповідного виду. У разі розбіжності валюти Кредитної операції з валютою, в якій виражені Загальний ліміт та Субліміти, розрахунок невикористаних сум Лімітів здійснюється із застосуванням офіційного курсу Національного банку України, встановленого на відповідну дату розрахунку та/або на дату здійснення відповідної Кредитної операції (п. 1.4 Генерального договору).

Кредити надаються Позичальнику для використання в його статутній діяльності на цілі, визначені в пункті 1.3. Генерального договору та Договорами. Позичальник не має права використовувати кошти Кредиту на інші цілі (п. 1.5 Генерального договору).

Згідно п. 2.1 Генерального договору кредитні операції, передбачені в пункті 1.3, здійснюються на умовах, визначених Генеральним договором та Умовами на підставі укладеного між Кредитором та Позичальником відповідного Договору. Договором визначаються особливості здійснення Кредитної операції, зокрема, в частині Ліміту Кредитної операції, валюти, строків та умов Погашення заборгованості. Договір може містити інші положення та графік Погашення заборгованості.

Кредитна операція здійснюється в межах встановленого Договором Ліміту Кредитної операції, який, у свою чергу, встановлюється в межах невикористаного Субліміту, встановленого для Кредитних операцій відповідного виду. Субліміт вважається використаним в розмірі, що відповідає сумі Лімітів Кредитних операцій за всіма Договорами, що укладені в межах цього Субліміту. Кредитна операція здійснюється після підписання Договору, якщо її проведення не призводить до перевищення Ліміту Кредитної операції, Субліміту та Загального ліміту (п. 2.2 Генерального договору).

Відповідно п. 5.1 Генерального договором виконання зобов`язань Позичальника, що виникають (у т.ч. виникнуть у майбутньому) за Генеральним договором та/або Договорами забезпечується:

- іпотекою цілісного майнового комплексу загальною площею 5103,1 м.кв., земельної ділянки загальною площею 3,0663 га, кадастровий номер :00:001:0045, місце знаходження яких: смт. Літин, Сосонське шосе, б. 6, належних Позичальнику;

- заставою товарів в обороті: насіння кукурудзи в кількості 2715875 посівних одиниць, насіння ріпаку в кількості 381 посівних одиниць, належних Позичальнику, відповідно до Договорів забезпечення;

- порукою відповідно до договору поруки, що укладається між Кредитором і Поручителями: ОСОБА_2 (1951р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 (1973р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), з метою забезпечення зобов`язань за Договором;

- будь-якими іншими Договорами забезпечення, що вчинені на користь Кредитора протягом строку дії Генерального договору (п.п. 5.1.1, 5.1.2, 5.1.3 Генерального договору).

Відповідно до п. 6.1 Генерального договору Позичальник зобов`язаний здійснити Погашення заборгованості в порядку, визначеному Генеральним договором та Договорами, не пізніше відповідного останнього дня строку дії ліміту Кредитної операції, а зобов`язання щодо сплати комісії за обслуговування Загального ліміту - не пізніше останнього дня строку дії Загального ліміту.

Відповідно до п. 10.1.4 Генерального договору у разі настання обставин Дефолту, Кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів про зміни вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості.

Відповідно до п. 10.2.1 Генерального договору Кредитор вправі скористатись правами, зазначеними в пункті 10.1 Генерального договору та пред`явити Позичальнику відповідні вимоги при настанні будь- якої з обставини дефолту, зокрема у випадку порушення Позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань за Генеральним договором та/або окремими договорами.

Також, на виконання Генерального договору № 01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013 між сторонами підписано ряд Додаткових угод № 12/Р7-01-04/401/1 від 23.05.2013, № 12/Р7-01-04/401/2 від 17.06.2013, № 12/Р7-01-04/401/3 від 02.07.2014, № 12/Р7-01-04/401/4 від 18.07.2014, № 12/Р7-01-04/401/5 від 30.07.2014, № 12/Р7-01-04/401/6 від 31.12.2014, № 12/Р7-01-04/401/7 від 15.04.2015, № 12/Р7-01-04/401/8 від 29.04.2015, № 12/Р7-01-04/401/9 від 10.02.2016, № 12/Р7-01-04/401/10 від 31.05.2016, № 12/Р7-01-04/401/11 від 11.04.2017, № 12/Р7-01-04/401/12 від 04.05.2017, № 12/Р7-01-04/401/13 від 08.11.2017, № 12/Р7-01-04/401/14 від 06.12.2017, № 12/Р7-01-04/401/15 від 16.01.2018, № 12/Р7-01-04/401/15 від 23.02.2018, № 12/Р7-01-04/401/16 від 05.04.2018 за умовами яких, сторонами неодноразово вносились зміни до умов Генерального договору щодо забезпечення виконання зобов`язань, зміни сум загального ліміту та Субліміту, тощо (а.с.48-69, т. 1).

Також судом встановлено, що в рамках Генерального договору 28.02.2018 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Банк, Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Остер" (Боржник, Позичальник) було укладено Кредитний договір №010/162/22/24 (а.с. 70, т. 1).

Відповідно п. 1 Договору Кредитор надає Позичальнику кредит, за такими умовами, а саме:

- ліміт Кредитної операції становить (Ліміт) 1 440 740,00 грн.;

- вид ліміту являється відновлювальний ліміт з видачею кредитних коштів однією сумою/траншем;

- цільове призначення: фінансування витрат пов`язаних з поточною діяльністю;

- процентна ставка: плата за користування кредитом розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 17,9% річних;

- останній день строку дії договору становить 22.02.2019 року;

- періодичність сплати процентів становить не пізніше останнього дня кожного місяця та остаточно в останній день строку дії ліміту кредитної операції;

- порядок погашення відбувається частинами відповідно до Графіку зменшення ліміту (Додаток № 1 до Договору). З моменту зниження ліміту комісія, передбачена п. 1.10.3 Договору на суму зменшення ліміту не нараховується (п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.9, 1.11 Договору).

На взаємовідносини сторін за договором поширюється положення Генерального договору та Умов. Сторони зобов`язуються дотримуватись умов Генерального договору та Умов проведення кредитних операцій, зокрема, тих положень Умов, що регламентують умови надання кредитів (п. 2 Договору).

Згідно п. 4 Договору Позичальник (представник Позичальника) станом на дату підписання Договору підтверджує дотримання всіх засвідчень та гарантій, визначених Генеральним договором, зокрема, має всі повноваження для укладання та виконання Договору згідно Статуту Позичальника або від співвласників/акціонерів/учасників; укладання та виконання цього Договору не суперечить положенням чинного законодавства України, Статуту Позичальника, іншим внутрішнім документам Позичальника, а також не суперечить жодним положенням договорів, укладених Позичальником з іншими особами, або положенням інших правочинів, дія яких поширюється на Позичальника.

Позичальник свідчить, що відсутні будь-які факти/обставини, які відбулися після укладання Генерального договору, про настання яких Позичальник повинен інформувати Кредитора або узгоджувати з ним, та/або які можуть негативно вплинути на виконання зобов`язань Позичальника за Генеральним договором та Договорами, та про які Позичальник не повідомив Кредитора.

Підписанням Договору Позичальник підтверджує, що він ознайомлений та згоден із Тарифами, чинними на дату укладення Договору.

Позичальник засвідчує, що до укладання Договору він отримав всю інформацію, передбачену частиною другою статті 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", зазначена інформація є доступною в місцях обслуговування клієнтів Кредитора та/або на веб-сторінці Кредитора в мережі Інтернет, а також є повного та достатньою для правильного розуміння суті фінансових послуг, що надаються Кредитором.

Відповідно п. 5 Договір вступає в силу з моменту його укладання сторонами в письмовій формі і є невід`ємною частиною Генерального договору на здійснення кредитних операцій.

На виконання умов вищезазначеного договору між сторонами підписано Графік зменшення ліміту Кредитної операції, в якому зазначено періоди дії розміру ліміту (а.с. 71, т. 1).

Для забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Генеральним договором №01/Р7-01- 04/401 від 21.05.2013 та Кредитним договором №010/162/22/24 від 28.02.2018 між сторонами укладено ряд договорів поруки, а саме:

- 28.02.2018 договір поруки № 12/162/23/40 укладений між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Банк, Кредитор) та громадянкою України ОСОБА_5 (Поручитель) (а.с. 72-75, т. 1);

- 28.02.2018 договір поруки № 12/162/23/41 укладений між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Банк, Кредитор) та громадянкою України ОСОБА_2 (Поручитель) (а.с. 76-79, т. 1);

- 28.02.2018 договір поруки № 12/162/23/42 укладений між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Банк, Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка" (Поручитель) (а.с. 80-83, т. 1).

За змістом п. 1 Договорів поруки Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, які випливають з умов Кредитного договору, за умовами якого Позичальник зобов`язаний:

- повернути кредит у розмірі 1 440 740,00 грн. (Кредит), в порядку, передбаченому Кредитним договором, не пізніше 22.02.2019, або іншої дати, визначеної відповідно до умов Кредитного договору;

- сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 17,9% процентів річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов Кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим Договором;

- сплатити комісії в розмірах, передбачених Кредитним договором;

- сплатити пені, штрафи, передбачені Кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки Кредитора, пов`язані з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору (п.п. 1.1.1, 1.1.2, .1.1.3, 1.1.4 Договорів поруки).

Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором, у забезпечених зобов`язань (п. 1.2 Договорів поруки).

Згідно п. 2.1 Договорів поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань, Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними Забезпеченими зобов`язаннями.

Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов`язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному Кредитором у вимозі.

Кредитор має право направляти вимоги Поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання забезпечених зобов`язань (п. 2.2 Договорів поруки).

Відповідно п. 2.4 Договорів поруки погашення заборгованості Позичальника за Кредитним договором здійснюється із застосуванням черговості, визначеної Кредитором самостійно. За письмовим запитом Поручителя Кредитор інформує Поручителя про застосовану черговість погашення заборгованості.

Згідно п. 7.2 Договорів поруки зазначає, що договір вступає в силу з моменту підписання сторонами і скріплення печатками сторін. Строк поруки становить 5 років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання.

На виконання Кредитного договору № 010/162/22/24 від 28.02.2018 ТОВ "Остер" було надано кредит в сумі 1 440 740,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 010/162/22/24 від 02.03.2018, який долучено до матеріалів справи (а.с. 84, т. 1).

В зв`язку з невиконанням зобов`язань за Кредитним договором № 010/162/22/24 від 28.02.2018, щодо сплати кредитних платежів Кредитор в силу положень Генерального договору набув безумовного права вимагати дострокового повного погашення заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, в зв`язку з порушенням ТОВ "Остер" зобов`язань за Кредитного договору № 010/162/22/24 від 28.02.2018 щодо погашення кредитної заборгованості 29.12.2018 АТ "Райффайзен Банк Аваль" на адреси ТОВ "Остер" (відповідача 1) та поручителів (ТОВ "Еко Ніка", Гур"євської О.В., Кабанової ОСОБА_8 ) були надіслані вимоги №140/8/1628 про усунення порушень кредитних зобов`язань та дострокове повернення кредитної заборгованості (а.с. 87-94, т.1).

Заборгованість відповідача 1 перед Банком становить 1 440 740,00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, який наявний в матеріалах справи (а.с. 86, т.1).

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку Кредитному договору №010/162/22/24 від 28.02.2018, що укладений в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013, суд прийшов до висновку, що між сторонами при обопільному підписанні вказаного договору виникли відносини, що підпадають під регулювання наступних статей чинного законодавства.

Відповідно до ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідач 1 (позичальник) 02.03.2018 отримав від позивача кредитні кошти в межах кредитного ліміту в сумі 1 440 740,00 грн. і які повинен був повернути останньому, що підтверджується меморіальним ордером №010/162/22/24 від 02.03.2018 та розрахунком заборгованості станом на 15.04.2019 (а.с. 84-86, т. 1).

В зв`язку з неналежним виконанням Позичальником (відповідачем 1) свого зобов`язання по сплаті боргу за Кредитним договором №010/162/22/24 від 28.02.2018, що укладений в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013 позивач 29.12.2018 звернувся до нього та Поручителів (відповідача 2, 3, 4) з повідомленням №140/8/1628 від 29.12.2018 про виконання зобов`язань та дострокове повернення кредитних коштів за Кредитним договором №010/162/22/24 від 28.02.2018 (а.с. 87-94, т.1).

Непроведення розрахунків по Кредитному договору №010/162/22/24 від 28.02.2018, що укладений в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013 Позичальником (відповідач 1) та Поручителями (відповідач 2, 3, 4) спонукало позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

З огляду на заявлення позову не тільки до Позичальника (відповідача 1) за Кредитним договором №010/162/22/24 від 28.02.2018, що укладений в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013, а і до Поручителів (відповідачів 2, 3, 4) за Договорами поруки, судом при прийнятті рішення враховано наступні норми матеріального права.

Зокрема із ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України згідно яких у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Частиною 1 ст.553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В частині 2 названої статті встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом п. 1.2 Договорів поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором, у забезпечених зобов`язань.

Згідно п. 2.1 Договорів поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань, Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними Забезпеченими зобов`язаннями.

Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов`язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному Кредитором у вимозі.

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості відповідачами 1, 2, 3, 4 (ТОВ "Остер", ТОВ "Еко Ніка", ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ) та будь-якого реагування з їх сторони на надіслану позивачем (банком) вимогу стосовно погашення кредитної заборгованості.

Позивачем надано докази направлення відповідних вимог відповідачам (а.с. 87-94, т.1).

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 1 440 740,00 грн. правомірними та обґрунтованими з огляду на що задовольняє їх в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідачі не подали до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

При прийняті рішення по даній справі судом прийнято до уваги, що відповідачами не було надано ні доказів погашення заборгованості, ні власного контррозрахунку заборгованості.

Враховуючи викладене заявлений Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" позов підлягає задоволенню судом в повному обсязі.

Окрім того при прийнятті рішення з огляду на те, що відповідачі 3, 4 являються фізичними особами без статусу суб`єктів господарювання судом враховано, що у даній справі сторонами основного зобов`язання за договором від 28.02.2018, тобто кредитором і боржником, є юридичні особи.

Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову, Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" як кредитор подало до господарського суду позов до фізичних осіб, як поручителів за договорами поруки, що укладені на забезпечення зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи. Тобто, між позивачем та відповідачем наявний спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними приписами ГПК України.

Згідно з ч.2 ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відтак, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що згідно ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в ст.4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, чітко визначені положеннями ст.20 ГПК України.

Таким чином, до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/1733/18.

З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-/ІІІ господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Відтак, з 15.12.2017 у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 202/33292/13-ц).

Питання щодо кваліфікації подвійного стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на іпотечне майно та безпосереднього стягнення суми боргу вирішено Великою Палатою Верховного Суду.

При розгляді 18.09.2018 року справи №921/107/15-г/16 Велика Палата прийшла до висновку, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення. Що ж стосується іпотеки, то вона має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання. Тобто, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

Звернення стягнення на предмет іпотеки є відмінною вимогою від вимоги про стягнення заборгованості, адже порядок задоволення вимог іпотекодержателя врегульовано спеціальною статтею 33 Закону України «Про іпотеку», а не загальними нормами Цивільного Кодексу, які регулюють відносини пов`язані з основним зобов`язанням. Застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Процесуальним законом не передбачено солідарного стягнення судових витрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідачів в рівних частках.

Оскільки, при подачі позову сплачено 21 611,10 грн., то на кожного з відповідачів при розподілі витрат припадає сума 5 402,77 грн. З метою повного відшкодування судових витрат з ТОВ "Остер" слід стягнути 5 402,79 грн судового збору, як боржника за основним зобов`язанням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер" (вул. Володимира Антоновича, буд. 7, м. Вінниця, 21001 код - 23103085), Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка" (вул. 50-річчя Жовтня, буд. 18 А, с. Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340, код - 40553790) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011, код - 14305909) - 1 440 740,00 грн. заборгованості за Кредитним договором №010/162/22/24 від 28.02.2018, що укладений в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер" (вул. Володимира Антоновича, буд. 7, м. Вінниця, 21001 код - 23103085) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011, код - 14305909) судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви в сумі 5 402,79 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка" (вул. 50-річчя Жовтня, буд. 18 А, с. Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340, код - 40553790) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011, код - 14305909) судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви в рівних частках, тобто по 5 402,77 грн. з кожного.

5. Видати накази після набранням судовим рішенням законної сили.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 26 вересня 2019 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу, АТ "Райффайзен Банк Аваль", вул. Лєскова, 9, Печерський район, м. Київ, 01011;

3 - відповідачу 1, ТОВ "Остер", вул. Володимира Антоновича, буд. 7, м. Вінниця, 21001;

4 - відповідачу 2, "Еко Ніка", вул. 50-річчя Жовтня, буд. 18 А, с. Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340;

5 - відповідачу 3, ОСОБА_11 , АДРЕСА_1 ;

6 - відповідачу 4, ОСОБА_2 , АДРЕСА_2