ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2744/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126)
до Фізичної особи-підприємця Кофана Олега Івановича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 3697,63 грн.
без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" до Фізичної особи-підприємця Кофана Олега Івановича про стягнення 3697,63 грн. Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №74380 від 01.01.2019, у зв`язку із чим, згідно вимог позовної заяви, до стягнення заявлено 3697,63 грн., що складається із: за електричну енергію у розмірі 2819,22 грн., пені у розмірі 267,88 грн., 3% річних у розмірі 23,00 грн. та індекс інфляції у розмірі 23,68 грн. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складається із суми сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідач не скористався наданим законом правом на участь свого представника у даному судовому процесі та правом на подання відзиву у встановлений судом строк. При цьому, суд зазначає, що відповідач своєчасно та належним чином повідомлений про розгляд даної справи, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за вих. № 021691/2, з якого вбачається, що копію ухвали суду від 27.08.2019 отримано відповідачем ще 29.08.2019

Будь-яких заяв або клопотань, відповідно до ст. 80 ГПК України, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою господарського суду Харківської області від 26.07.2019, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Оскільки Фізичною особою - підприємцем Кофаном Олегом Івановичем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

У зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268. Правонаступником в частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019 залишається АТ "Харківобленерго", яке продовжує виконання функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області.

Із обставин справи також вбачається, що ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Таким чином розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем ПрАТ "Харківенергозбут" проводить на підставі переданих від оператора системи розподілу показів приладу обліку у відповідності до наведених вимог згідно з умовами договору.

Договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником, зокрема за фактом споживання електричної енергії.

Так, 29.12.2018 відповідачем - Фізичною особою - підприємцем Кофан О.І. було подано позивачу - Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" підписану зі свого боку заяву про приєднання, таким чином між позивачем, як постачальником універсальних послуг з продажу електричної енергії та відповідачем, як споживачем з 01.01.2019 укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що є публічним договором приєднання, на умовах комерційної пропозиції №1 для малих непобутових споживачів (потужність не перевищує 150 кВТ), що є невід`ємним додатком до договору, який розміщено на офіційному веб-сайті позивача: zbutenergo.kharkov.ua.

Відповідно до умов п. 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 5.8 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 5.9 та п. 5.13 Договору сторонами передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника, споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника.

Умовами публічної комерційної пропозиції передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати визначеної на основі фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період. Якщо авансовий платіж розраховується для споживача, фактичний обсяг відпущеної електричної енергії якого за попередній період дорівнює 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу електричної енергії на наступний період. Розрахунок суми попередньої оплати здійснюється Споживачем шляхом множення чинної у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію що включає в себе ціну на постачання електричної енергії і розподіл електричної енергії на фактичний обсяг відпущеної електроенергії за відповідний попередній період. Попередня оплата здійснюється Споживачем самостійно до початку найближчого наступного розрахункового періоду. Остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію в тому числі за послугу з розподілу електричної енергії (п. 4 комерційної пропозиції).

Також, відповідно до п. 4 комерційної пропозиції встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Крім того, споживач у відповідності до п. 6.2 Договору, зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Із обставин справи вбачається, що згідно з переданими від оператора системи розподілу Акціонерного товариства "Харківобленерго" даними Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" було сформовано рахунок за електричну енергію, спожиту з січня по березень 2019 на суму 10354,39 грн.

Зазначені Рахунки отримані споживачем (відповідачем) під підпис за період: січень - червень 2019 року (05.02.2019 - за січень 2019 р. строк оплати рахунку до 12.02.2019; 01.03.2019 - за лютий 2019 строк оплати до 11.03.2019; 02.04.2019 - за березень 2019 строк оплати до 09.04.2019; 02.05.2019 - за квітень 2019 строк оплати до 10.05.2019; 31.05.2019 - за травень 2019, строк оплати до 07.06.2019; 16.07.2019 - червень 2019 строк оплати до 23.07.2019).

Так, із обставин справи вбачається, що 13.05.2019 відповідача було відключено представниками Акціонерним товариством "Харківобленерго" на межі балансової належності та відповідальності сторін.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому наголосив про те, що відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за Договором № 74380 виконав не своєчасно та не у повному обсязі, у зв`язку із чим, у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість, яка склала 2819,22 грн. без врахування ПДВ.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

З урахуванням наведених норм чинного закону, а також враховуючи наявні матеріали справи, приймаючи до уваги вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач подав суду належні та переконливі докази, які об`єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію щодо позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 2819,22 грн., тому позов в цій частині визнається судом правомірним та обґрунтованим.

Також, позивачем у позові наголошено про те, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 9.1 Договору).

Із обставин справи вбачається, що умовами п. 5.11 Договору сторони передбачили, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим Договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати, споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Водночас, умовою 7 комерційної пропозиції передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 10 робочих днів від дня його отримання споживачем.

У зв`язку з несплатою відповідачем за електричну енергію за договором № 74380 в обумовлений термін, позивачем нараховано відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні витрати.

За розрахунком позивача, пеня нарахована відповідно до норм Цивільного кодексу України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", з урахуванням чого, пеня за березень - нарахована за лютий 2019 з 12.03.2019 року по 13.03.2019 (за 2 дні) - у розмірі 0,60 грн.; за квітень - нарахована за березень 2019 з 10.04.2019 по 25.04.2019 (за 16 днів) - у розмірі 53,44 грн. та з 26.04.2019 по 30.04.2019 (за 5 днів) - у розмірі 16,20 грн.; за травень - нарахована за березень 2019 з 01.05.2019 по 31.05.2019 (31 день) - у розмірі 100,44 грн., за червень - нарахована за березень 2019 з 01.06.2019 року по 30.06.2019 (за 30 днів) - у розмірі 97,20 грн.. Всього, за розрахунком позивача, пеня становить 267,88 грн.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Згідно з вимогами ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У даному разі, враховуючи, що відповідачем, добровільно, у передбачений законом спосіб, було уклало із позивачем спірний Договір, тому відповідач зобов`язаний виконати його умови з урахуванням штрафних санкцій за порушення строків виконання цього Договору.

Перевіривши надані позивачем нарахування пені, суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та умовам Договору, нараховані арифметично вірно, у зв`язку з чим, вимога про стягнення 267,88 грн. пені підлягає повному задоволенню.

Вирішуючи вимогу про стягнення 23,00 грн. 3 % річних та 23,68 грн. інфляційних втрат, суд вирішив наступне.

Вимогами статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат, враховуючи вимоги статті 625 ЦК України, суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства, нараховані арифметично вірно, з урахуванням чого, первісні позовні вимоги про стягнення 23,00 грн. 3 % річних та 23,68 грн. інфляційних втрат суд визнав обґрунтованими, доведеним матеріалами справи та таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, позивач подав суду належні докази, які об`єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію щодо позовних вимог, з урахуванням чого, заявлені позовні вимоги визнаються судом правомірними, обґрунтованими, тому підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 ГПК України, та враховуючи висновки господарського суду про наявність підстав для повного задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються у даному разі на відповідача, з вини якого виник даний спір, який доведено до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кофана Олега Івановича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) - заборгованість за електроенергію в розмірі 2819,22 грн. на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ "Ощадбанк" № НОМЕР_2 , МФО 351823, ; пеню в розмірі 267,88 грн., 3% річних в розмірі 23,00 грн., індекс інфляції в розмірі 23,68 грн. на п/р НОМЕР_3 в АТ "Мегабанк", МФО 351629, .

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кофана Олега Івановича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. на п/р НОМЕР_3 в АТ "Мегабанк", МФО 351629, .

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "27" вересня 2019 р.

Суддя Є.М. Жиляєв