ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1860/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Безпалюк А.В.

за участю:

від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «РІМ-БУД» - ОСОБА_2, довіреність № 01/09 від 01.07.2019

Інші представники учасників провадження по справі в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БУД ХОЛДИНГ»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.08.2019

у справі № 916/1860/19

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БУД ХОЛДИНГ»

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «РІМ-БУД»

про стягнення

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_3

місце винесення ухвали: м. Одеса, Господарський суд Одеської області

повний текст складено та підписано: 27.08.2019

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БУД ХОЛДИНГ», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «РІМ-БУД» про стягнення заборгованості за договором №47-09/17 від 08.09.2017 про надання послуг спецтехнікою у розмірі 120 871 грн. 57 коп., пені у розмірі 24 049 грн. 72 коп., 3% річних у розмірі 3 136 грн. 35 коп. та інфляційних втрат у розмірі 12 739 грн. 68 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.08.2019 у справі № 916/1860/19, клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «РІМ-БУД» щодо передачі справи №916/1860/19 за позовом ТОВ «БУД ХОЛДИНГ» до ТОВ «РІМ-БУД» про стягнення заборгованості за договором №47-09/17 від 08.09.2017 про надання послуг спецтехнікою у розмірі 120 871 грн. 57 коп., пені у розмірі 24 049 грн. 72 коп., 3% річних у розмірі 3 136 грн. 35 коп., та інфляційних втрат у розмірі 12 739 грн. 68 коп. за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області - задоволено.

Матеріали справи № 916/1860/19 за позовом ТОВ «БУД ХОЛДИНГ» до ТОВ «РІМ-БУД» про стягнення заборгованості за договором №47-09/17 від 08.09.2017 про надання послуг спецтехнікою у розмірі 120 871 грн. 57 коп., пені у розмірі 24 049 грн. 72 коп., 3% річних у розмірі 3 136 грн. 35 коп., та інфляційних втрат у розмірі 12 739 грн. 68 коп. передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Передаючи за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 916/1860/19, місцевим господарським судом зазначено, що відповідачем у справі №916/1860/19 є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «РІМ-БУД», яке згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 12.07.2019, зареєстроване у м. Дніпро, крім того умови Договору про надання послуг спецтехнікою №47-09/17 від 08.09.2017 також не містять положень щодо визначення місця його виконання. Не погодившись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БУД ХОЛДИНГ» звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БУД ХОЛДИНГ» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.08.2019 та направити справу для продовження розгляду до господарського суду Одеської області.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БУД ХОЛДИНГ» зазначає, що згідно умов Договору місце надання послуг спецтехнікою не визначено. Водночас як вбачається із доданих до позовної заяви документів, послуги з надання послуг спецтехнікою надавались на території Одеської області в межах села Визирка Лиманського району Одеської області.

Також, місцем укладення Договору є м. Одеса.

Скаржник вважає, що застосовуючи припис ч. 5 ст. 29 ГПК України, при визначенні підсудності справи, суд має керуватись саме питанням місця виконання договору, в той час як предмет спору, який має розглядатись господарським судом, не є визначальним, при використанні позивачем передбаченого ч.1 ст. 29 ГПК України права на визначення підсудності господарської справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БУД ХОЛДИНГ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.08.2019 у справі № 916/1860/19. Призначено справу № 916/1860/19 до розгляду на 03.10.2019 о 10:00 год.

Представник ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «РІМ-БУД» в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області без змін.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обовязковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 Господарського кодексу України).

Параграфом 3 глави 2 Господарського процесуального кодексу України урегульовано територіальну юрисдикцію (підсудність).

Зі змісту частини першої статті 27 ГПК України випливає, що позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною першою статті 29 ГПК України встановлено право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною пятою статті 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Тобто нормами процесуального права позивачу надано право за певних умов вибирати між господарськими судам, яким підсудна справа.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі.

Якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться:

1) за зобов'язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна;

2) за зобов'язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові;

3) за зобов'язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов'язання;

4) за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов'язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов'язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов'язаних із зміною місця виконання;

5) за іншим зобов'язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

Колегія суддів зазначає, що правила статті 532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

У позовній заяві ТОВ «БУД ХОЛДИНГ» при зверненні до суду із даним позовом та визначаючи територіальну підсудність справи у Господарському суду Одеської області послався на укладений між сторонами Договір про надання послуг спецтехнікою №47-09/17 від 08.09.2017.

Згідно п.1.1 Договору в порядку та на умовах, передбачених цим договором, Виконавець (ТОВ «БУД ХОЛДИНГ») зобовязується за завданням Замовника (ТОВ «РІМ-БУД») надати послуги за допомогою автомобільної техніки, спецтехніки, а також послуги з управління, а Замовник зобовязується оплатити надані послуги.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, умови Договору про надання послуг спецтехнікою №47-09/17 від 08.09.2017 не містять положень щодо визначення місця його виконання. При цьому, умовами Договору не визначено не тільки місце виконання грошового зобовязання щодо оплати виконаних робіт (наданих послуг), але й місце надання самих послуг (згідно специфікації №1 до Договору це послуги з розроблення ґрунту з навантаженням на автомобілі самоскиди, розроблення ґрунту зі складуванням у відвал вздовж траншеї, навантаження ґрунту з відвалу в автомобілі-самоскиди, перевезення ґрунту самоскидами, зворотна засипка траншеї, послуги екскаватора колісного). Додані до позовної заяви у якості доказів акти надання послуг, довідки про виконані роботи (послуги) також не містять інформації щодо місця виконання робіт.

Щодо посилання скаржника на положення частини п`ятої статті 29 ГПК України, згідно з якою позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів, а місцем виконання договору є місце надання послуг спецтехнікою, а саме в на території Одеської області в межах села Визирка Лиманського району Одеської області, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище, конкретне місце виконання договору самим договором не передбачено, а характер послуг не свідчить про виконання їх у певному конкретному місці, оскільки місцем надання визначених сторонами послуг може бути будь-яка територія, в розумінні частині 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, не може бути підставою для вибору позивачем територіальної підступності розгляду спору на власний розсуд.

З урахуванням зазначеного, висновки суду першої інстанції про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БУД ХОЛДИНГ» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «РІМ-БУД» за загальними правилами підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідача.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі є такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, а тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно необхідності передачі справи №916/1860/19 за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Таким чином, з огляду на вказане вище, суд апеляційної інстанції вказує, що судом першої інстанції не було порушено приписів Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 20.08.2019 у справі № 916/1860/19 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БУД ХОЛДИНГ».

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 283 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.08.2019 у справі № 916/1860/19 залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БУД ХОЛДИНГ» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БУД ХОЛДИНГ».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 04.10.2019.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко