ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2019 р. Справа № 910/3242/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Мартюк А.І.

Майданевича А.Г.

секретар судового засідання Котовський С.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кравченко Антона Валерійовича

на ухвалу господарського суду міста Києва від 23.07.2019 р. (повний текст складено 25.07.2019 р.)

у справі № 910/3242/18 (суддя - Мудрий С.М.)

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

до приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" та Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1) Київська міська рада

2) публічне акціонерне товариство "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод"

про визнання недійсними біржових торгів та біржового контракту,-

В С Т А Н О В И В:

Міноритарні акціонери публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця", Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про:

- визнання недійсними результатів біржових торгів з продажу пакету акцій, які перебували у комунальній власності територіальної громади міста Києва, на аукціоні у процесі приватизації, оформлені протоколом № 1 від 20.03.2015 р., щодо визнання переможцем приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" з ціною продажу 171 844 000,00 грн.;

- визнання недійсним біржового контракту № 185321 на купівлю-продаж акцій від 20.03.2015 р., укладеного між Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та приватним акціонерним товариством "Фармацевтична фірма "Дарниця", посвідченого Синицею Т.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1584.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.07.2019 р. у справі № 910/3242/18 застосовано до адвоката позивачів Кравченка А.В. заходи процесуального примусу у вигляді штрафу та стягнуто з нього у дохід Державного бюджету України 9 605,00 грн.

Мотивуючи застосування заходів процесуального примусу до представника позивачів, суд першої інстанції виходив з того, що дії адвоката Кравченко А.В. підчас розгляду спору у сукупності свідчать про зловживання процесуальними правами, які призводять до затягування судового процесу та тим самим порушують права інших учасників процесу у даній справі на прийняття рішення у строки, визначені процесуальним законом.

Не погоджуючись з мотивами та висновками, якими суд керувався при прийнятті ухвали, адвокат Кравченко Антон Валерійович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що усупереч висновкам суду першої інстанції, адвокат діяв у межах наданих йому процесуальних прав та у відповідності до правил адвокатської етики; всі заяви і клопотання, подані ним у справі, містять ретельні обґрунтування та підтверджуються документами, які наявні в матеріалах справи, а тому судом безпідставно застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2019 р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Мартюк А.І., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 р. відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 19.09.2019 р.

19.09.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-2 надійшли пояснення на апеляційну скаргу, в яких його представник вказував на незаконність оскаржуваної ухвали.

19.09.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від третьої особи-2 надійшли пояснення, в яких представник вказував на необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

В судовому засіданні 19.09.2019 р. апелянт (представник позивачів-1, 3, 4) та третя особа-2 вказували на обґрунтованість доводів апеляційної скарги та просили скасувати оскаржувану ухвалу.

Інші представники сторін не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. За висновками суду неявка представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності інших представників.

Заслухавши пояснення апелянта та третьої особи-2, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Імперативною нормою статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, тож одними із основних принципів господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, вставлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Виконання цих обов`язків забезпечується встановленою законом відповідальністю.

Відповідно до частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Перелік вказаних дій не є вичерпним, водночас, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства.

Як встановлено апеляційним господарським судом та підтверджується матеріалами справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 14.04.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, встановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 15.05.2018 р.

Упродовж підготовчого засідання від представника позивачів адвоката Кравченко А.В. надходили численні заяви та клопотання, зокрема про відкладання розгляду справи, про колегіальний розгляд справи, про призначення судової експертизи і зупинення провадження у справі, про залучення до участі у справі третіх осіб, про відведення судді від розгляду справи.

Підготовче засідання завершено 26.03.2019 р. і справу призначено до судового розгляду по суті на 18.03.2019 р. Однак, до дати призначеного судового засідання, від адвоката Кравченка А.В. надійшло повідомлення про подання дисциплінарної скарги до Вищої ради правосуддя на дії судді Мудрого С.М., а у день судового засідання, 18.03.2019 р., з цих підстав заявлено відвід судді від розгляду справи.

18.06.2019 р. до господарського суду міста Києва позивачем-2 подано повідомлення про те, що повноваження адвоката Кравченка Антона Валерійовича на підставі довіреності від 14.05.2018 р. серія ННВ № 854397, як представника ОСОБА_2 . у справі № 910/3242/18, припинені.

В судовому засіданні 18.06.2019 р. адвокат Кравченко А.В. заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи тим, що він має намір подати клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, клопотання про залучення перекладача, клопотання про зупинення провадження у справі. Судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 23.07.2019 р.

У судове засідання 23.07.2019 р. представник позивача-2 не з`явився; подав клопотання про визнання причин неявки поважними та відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи-2 заявив усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для ознайомлення з клопотанням позивача-2.

Представник позивачів-1, 3, 4 - адвокат Кравченко А.В. підтримав усне клопотання третьої особи-2 про оголошення перерви в судовому засіданні для ознайомлення.

Представники відповідачів-1, 2 та третьої особи-1 заперечували проти даного клопотання позивача-2 та третьої особи-2.

Суд відмовив у задоволенні клопотання позивача-2 про відкладення розгляду справи та клопотання третьої особи-2 про оголошення перерви в судовому засіданні.

Представник позивача-3 - адвокат Кравченко А.В. подав заяву про залучення та допуск до участі у справі перекладача, а також заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів.

Представник відповідача-2 заперечував проти долучення додаткових доказів до матеріалів справи та повідомляв, що подав письмові пояснення по справі до канцелярії, заперечував проти залучення перекладача до участі у справі, проти виклику експерта та проти клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Представник відповідача-2 та третьої особи-1 заперечував проти даних клопотань, просив суд відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи-2 підтримував заявлені клопотання позивачів-1, 3, 4, просив суд їх задовольнити.

Судом першої інстанції клопотання позивачів-1, 3, 4 та третьої особи-2, відповідача-1 про приєднання доказів по справі залишено без розгляду, відмовлено у задоволенні клопотань позивача-3 про залучення перекладача та третьої особи-2 про виклик експерта.

Представник позивачів 1, 3, 4 - адвокат Кравченко А.В. подав два клопотання про зупинення провадження у справі.

Проаналізувавши дії адвоката Кравченка А.В. щодо ведення справи від імені позивачів підчас підготовчого засідання та на стадії судового розгляду справи по суті, відповідність заявлених адвокатом клопотань і поданих ним заяв предмету доказування у даному спорі, а також беручи до уваги, що адвокат, як особа, яка надає фахову професійну допомогу своїм клієнтам і володіє достатніми знаннями у галузі матеріального та процесуального права, обізнаний із правовими позиціями Верховного Суду щодо вирішення подібних спорів, колегія суддів дійшла до висновку, що дії адвоката були спрямовані на свідоме затягування розгляду спору з метою недопущення прийняття компетентним судом рішення за результатами розгляду спору. Знаючи вимоги процесуального закону з приводу строків подання доказів по справі та їх реальну здатність довести фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, адвокат у недобросовісний спосіб, зловживаючи своїми правами, намагався перешкодити не лише суду у здійсненні правосуддя та встановленню істини, але й позбавляв переможця торгів і законного власника пакету акцій, придбаного тим на аукціоні, на правомірні очікування від власності.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (постанова Верховного Суду від 08.05.2018 р. у справі № 910/1873/17).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що роллю національних судів є організація судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010 р.), а запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011 р.).

Зловживання процесуальними правами, що спрямоване на свідоме, невиправдане затягування судового процесу і, в свою чергу, як наслідок порушує права інших учасників справи є підставою для стягнення з відповідного учасника судового процесу штрафу (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.12.2018 р. у справі № 905/734/17).

Апеляційний господарський суд, враховуючи сутність допущених представником позивачів - адвокатом Кравченко А.В. зловживань своїми процесуальними правами, всі обставини, пов`язані із заявами та вирішенням відводу, у їх сукупності, наслідки цих дій, вважає, що суд першої інстанції правомірно стягнув в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 9 605,00 грн., з метою запобігання зловживання процесуальними правами та спонукання адвоката до добросовісного виконання ним процесуальних прав.

Водночас доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, а тому відсутні підстави для скасування або зміни ухвали господарського суду міста Києва від 23.07.2019 р. у справі № 910/3242/18.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Частиною 4 статті 135 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Кравченко Антона Валерійовича на ухвалу господарського суду міста Києва від 23.07.2019 р. у справі № 910/3242/18 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 23.07.2019 р. у справі № 910/3242/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та у відповідності до Господарського процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 30.09.2019 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді А.І. Мартюк

А.Г. Майданевич