ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. Справа №907/1084/14

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Матущака О.І.,

без повідомлення учасників справи

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» за № 2/2019/07/496

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 17.07.2019, колегія суддів у складі: головуючий суддя: Ушак І.Г., судді: Пригара Л.І., Андрейчук Л.В., м. Ужгород,

про зупинення провадження у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», м. Київ

до відповідача Приватного підприємства «Б.М.М.», м. Ужгород,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізичної особи ОСОБА_1 , м. Ужгород

про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухомого майна, яке належить ПП «Б.М.М.», в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що виникла з кредитного договору №010/02-7/351-М від 18.09.2007,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2014 в Господарський суд Закарпатської області звернулось Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції (далі по тексту ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») з позовом до Приватного підприємства «Б.М.М.» (далі по тексту ПП «Б.М.М.»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізичної особи ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 ), про звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: будівлю, що складається з літ. А1, літ. А2, літ. А4, загальною площею 684,1 кв. м. з урахуванням всіх реконструкцій, добудов, надбудов та/або самочинного будівництва (у тому числі, але не виключно, споруджених нових будівель, споруд тощо), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської ради від 03.01.2002 на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №231 від 26.12.2001 та зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно №5338304, належить на праві власності приватному підприємству «Б.М.М.» (: юридична адреса: 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Л. Толстого, буд. 10), в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» по кредитному договору №010/02-7/351-М від 18.09.2007 в розмірі 313 232,79 доларів США, з яких: 299 101,54 доларів США залишок тіла кредиту, 7 452,77 доларів США заборгованість по прострочених відсотках, 4 814,31 доларів США нараховані відсотки за період з 27.08.2014 по 12.10.2014, 1 864,17 доларів США пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 29.10.2018 замінено позивача у справі №910/1084/14 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» (01133, м. Київ, Печерський район, вул. Лесі Українки, буд №34, офіс 212, ).

25.02.2019 до Господарського суду Закарпатської області від ПП «Б.М.М.» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №907/1084/14 до вирішення справи №308/13320/14-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції до фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Б.М.М.» про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №010/02-7/351-М від 18.09.2007.

Вказане клопотання мотивоване тим, що ці справи є взаємопов`язаними, оскільки спірні відносини сторін у цих справах виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником (третя особа у даній справі) та солідарним відповідачем у справі №308/13320/14-ц - зобов`язань за кредитним договором №010/02-7/351-М від 18.09.2007. Окрім того, покликається на те, що у межах справи №308/13320/14-ц з метою встановлення наявності боргу позичальника перед банком, що має суттєве значення як для справи щодо дострокового стягнення заборгованості, так і для судової справи по зверненню стягнення на майно (оскільки жодних належних доказів АТ "Райффайзен Банк Аваль" у підтвердження наявності боргу не надав) - Ужгородський міськрайонний суд призначив судову економічну експертизу по визначенню розміру заборгованості позичальника перед банком, висновком якої від 10.05.2018 встановлено відсутність заборгованості позичальника перед банком станом на 13.10.2014.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.07.2019 вищезазначене клопотання задоволено, зупинено провадження у даній справі за №907/1084/14 до вирішення пов`язаної з нею цивільної справи за №308/13320/14-ц. Зобов`язано сторони повідомити суд про результати розгляду справи №308/13320/14-ц та надати суду судове рішення у зазначеній справі , що набрало законної сили.

Вказана ухвала мотивована тим, що зазначені справи №907/1084/14 та №308/13320/14-ц є взаємопов`язаними та тому розгляд даної справи за №907/1084/14 по суті заявлених позовних вимог є неможливим до вирішення справи №308/13320/14-ц, оскільки висновки суду про наявність або відсутність заборгованості, а також про її розмір, матимуть преюдиційне значення та можуть вплинути на правильність та об`єктивність вирішення спору в даній справі №907/1084/14.

За коротким змістом вимог апеляційної скарги позивач просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 17.07.2019 про зупинення провадження у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушенням норм процесуального права.

Згідно з узагальненими доводами апеляційної скарги позивач зазначає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, а зупинення провадження у справі є безпідставним, оскільки: вирішення справи №308/13320/14-ц не вплине на правильність вирішення цієї справи №907/1084/14; розгляд цієї справи не є об`єктивно неможливим до вирішення справи №308/13320/14-ц, оскільки містить всі необхідні первинні документи, за наявності яких господарський суд може встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду; оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить мотивів та доводів як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи №308/13320/14-ц, так і щодо того, що зібрані у справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що суперечить пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.

Відповідач згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 271 ГПК України вказана апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи і заперечення, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Закарпатської області від 17.07.2019, якою зупинено провадження у справі №907/1084/14 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Закарпатської філії до ПП «Б.М.М.» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізичної особи ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, до вирішення справи №308/13320/14-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції до фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Б.М.М.» про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №010/02-7/351-М від 18.09.2007.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи. Сама по собі пов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у даній справі.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

При цьому, вищевказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Тобто, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд повинен з`ясовувати як пов`язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Предметом спору в цій справі є вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції до ПП «Б. ОСОБА_3 М про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення забезпеченої договором іпотеки заборгованості, яка утворилась у зв`язку з неналежним виконанням фізичною особою ОСОБА_1 (позичальник) перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» умов кредитного договору №010/02-7/351-М від 18.09.2007.

За предметом доказування у даній справі господарський суд повинен встановити наявність кредитної заборгованості позичальника (третя особа) перед позикодавцем (банк), її розмір та наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, за наслідками чого з`ясувати, чи порушене право позивача, якщо так, то чи обраний ним спосіб захисту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню.

Предметом розгляду в справі №308/13320/14-ц є вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції до фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Б.М.М.» про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №010/02-7/351-М від 18.09.2007.

Отже, з огляду на предмет і підстави позову в цій справі та справи №308/13320/14-ц, що розглядається в порядку цивільного судочинства, не вбачається правового зв`язку, який би унеможливлював розгляд місцевим господарським судом цього спору та відповідно ним і не наведено цих обставин.

При цьому апеляційний господарський суд зазначає, що зважаючи на предмет доказування у вищезазначених справах, розгляд даної справи за №907/1084/14 жодним чином не ставиться в залежність до справи №308/13320/14-ц, яка розглядається в порядку цивільного судочинства, оскільки місцевий господарський суд, з урахуванням засад господарського судочинства, наділений достатньою кількістю процесуальних інструментів для з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду іншої справи, господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що встановлені у порядку цивільного судочинства при розгляді справи №308/13320/14-ц обставини про наявність або відсутність заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 (позичальник) перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за неналежне виконання умов кредитного договору №010/02-7/351-М від 18.09.2007, а також про розмір цієї заборгованості, матимуть преюдиційне значення та можуть вплинути на правильність та об`єктивність вирішення спору в даній справі №907/1084/14.

З цих підстав, апеляційний господарський суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про існування об`єктивної неможливості розгляду даної справи за №907/1084/14 до вирішення справи №308/13320/14-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції до фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Б.М.М.» про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №010/02-7/351-М від 18.09.2007.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Аналогічні висновки про застосування норм процесуального права викладені в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, від 05.03.2019 у справі № 910/5425/18.

Наведеного судом першої інстанції враховано не було, тому, зупинивши провадження в даній справі, суд порушив право позивача на розгляд справи упродовж розумного строку, який на момент зупинення провадження в справі вже був надмірним, оскільки здійснювався протягом 54 місяців (4,5 роки). Ці обставини підтверджуються матеріалами справи №907/1084/14, зокрема ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 07.11.2014.

А тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відповідно підлягає задоволенню апеляційна скарга позивача .

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги суд дійшов до висновку, що розподіл судового збору у справі, сплаченого за подання апеляційної скарги здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. п. 5 ч. 1 ст. 227, ст.ст. 269, 270, 275, 280-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» - задоволити.

Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 17.07.2019 у справі №907/1084/14 - скасувати.

Справу №907/1084/14 направити на адресу місцевого господарського суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно з ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий (суддя-доповідач): С.М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

О.І. Матущак