ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 Справа № 912/416/19

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач)

суддів: Кощеєв І.М., Широбокова Л.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2019 у справі №912/416/19 (суддя Макаренко Т.В.; рішення ухвалене о 16:16 год. у місті Кропивницький, повне рішення складено 03.06.2019)

за позовом Приватного підприємства "Удача", с.Ганно-Требинівка, Устинівський р-н, Кіровоградська область

до Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№ 37)", с.Інгульське, Устинівський район, Кіровоградська область

про стягнення 96190,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області звернулось Приватне підприємство "Удача" з позовною заявою до Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" про стягнення заборгованості за договорами проведення сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції №Г-001/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн., №Г-002/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн., №Г-003/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн., №Г-004/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн., №Г-005/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн., №Г-006/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн., №Г-007/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн., №Г-008/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн., №Г-009/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн., №Г-010/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн., на загальну суму 961908 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами проведення сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 14.02.2019 по справі №912/158/19 роз`єднано позовні вимоги та виділено, зокрема, позовну вимогу Приватного підприємства "Удача" про стягнення з Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)" 96190,80 грн. за договором №Г-009/17 від 03.03.2017 в самостійне провадження. Оригінали матеріалів справи №912/158/19 залишено у вказаній справі.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2019 у справі №912/416/19 (суддя Макаренко Т.В.) позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" на користь Приватного підприємства "Удача" заборгованість в сумі 96190,80 грн. за договором №Г-009/17 від 03.03.2018, а також судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Означене рішення місцевого господарського суду вмотивоване тим, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність правових підстав для невиконання своїх зобов`язань за договором підряду №Г-009/17 від 03.03.2017 в частині повної та своєчасної оплати прийнятих робіт. На час розгляду справи відповідач свої зобов`язання в частині оплати робіт не виконав, доказів сплати 96190,80 грн. суду не подав, будь-яких заперечень стосовно суми позову не надав.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач (ДП "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)" звернувся з апеляційною скаргою та просить рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2019 у справі №912/416/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Приватного підприємства "Удача" відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам по справі, внаслідок чого висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та судом ухвалено незаконне та необґрунтоване рішення про стягнення коштів з державного підприємства. Апелянт зазначає, що строки та порядок підписання актів виконаних робот не відповідають умовам п.п. 1.2., 2.1.3. договору №Г-009/17 від 03.03.2017, що виключає прийняття актів виконаних робот у якості доказів. Крім того в силу специфіки сільськогосподарських робіт підписання актів виконаних робіт в один день є неможливим, чому суд першої інстанції належної оцінки не надав. Вказує на те, що строки виконання робот замовником не призначалися, нагляд за їх виконанням не здійснювався, а перелік культур сторонами не визначався, отже, підрядник не мав права виконувати роботи. Також скаржник стверджує, що у наданому позивачем додатку до договору відсутній перелік культур, які мають бути засіяні на визначеній договором площі, отже, у позивача були відсутні правові підстави для виконання будь-яких робіт з посіву культур, а також самостійного їх визначення. Апелянт зазначає, що одна земельна ділянка, відповідно до наданих позивачем документів, оброблялась по 9 разів в один проміжок часу. При цьому, культивацію (два рази), посів, внесення гербіцидів та міжрядний обробіток (два рази) було виконано по дев`ять разів за один день, що є неможливим. Також, апелянт вказує, що із змісту договорів та наявних в матеріалах справи документів неможливо встановити, що оброблялись різні земельні ділянки, оскільки відомостей про встановлення їх меж в натурі в матеріалах справи немає, таким чином апелянт вважає, що суд першої інстанції мав виходити з того, що йдеться про одну земельну ділянку. Зауважує, що він не є землекористувачем земельної ділянки, на якій позивачем здійснювалися сільгоспроботи, а межі зазначених останнім полів та ділянок ніколи не визначалися на місцевості, отже, підрядник не мав права виконувати на них роботи. Звертає увагу на те, що полів під номерами 54 та 55 в Державному підприємстві, та в Установі (№37), яка є постійним користувачем земель, відповідно до Державного акту, не існує, а суд першої інстанції цьому факту висновків не надав, як відсутності у справі доказів того, що поля з зазначеними номерами у розпорядженні відповідача є. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що на підприємстві відповідача відсутні будь-які документи, які підтверджують укладення договору №Г-009/17 від 03.03.2017 та виконання позивачем робот за цим договором. Апелянт стверджує, що позивачем не зареєстровано податкову накладну за операцією по виконанню робот за договором №Г-009/17 від 03.03.2017, що додатково свідчить про невиконання позивачем робот на користь відповідача та відсутність підстав для стягнення коштів з останнього.

ПП "Удача" (позивач) у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити відповідачу в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі та залишити в силі рішення Господарського суду Кіровоградської області по справі №912/416/19 з наступних підстав:

- відповідач не скористався своїм правом звернення до суду з позовом про визнання спірного договору недійсним;

- дату підписання актів визначено самим директором відповідача, наявність останніх свідчить про належне виконання позивачем робіт за договором;

- нумерацію полів визначав сам відповідач (замовник), відсутність останньої у Державних реєстрах не свідчить про невиконання позивачем умов договору;

- межі земельних ділянок, які підлягали обробітку, встановлювали представники відповідача (замовника);

- судом першої інстанції вірно визначено щодо відсутності доказів невиконання умов Договору.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2019 у справі №912/416/19; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини.

Між Приватним підприємством "Удача" (Підрядник) та Державним підприємством "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" (Замовник) укладено договір №Г-009/17 проведення сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції від 03.03.2017 (далі - Договір, а.с.117-119 т.1), відповідно до пункту 1.1. якого Підрядник приймає на себе зобов`язання виконати наступний вид робіт направлений на вирощування сільськогосподарської продукції на земельній ділянці площею 20 га, яка розташована на полі №54 (Завтурове), яке знаходиться у користуванні Замовника: боронування, культивація, сівба, коткування, внесення мінеральних добрив, внесення засобів захисту рослин, збирання врожаю, дискування, оранка, подрібнення рослинних решток, перевезення зібраного врожаю, на замовлення Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти роботу та оплатити і вартість у строки та на умовах, що визначаються цим Договором та додатками до нього.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що об`єм робіт, що будуть виконуватись Підрядником, визначається актами виконаних робіт, який є обов`язковим додатком до цього Договору. Після завершення кожного виду робіт Підрядник надає Замовнику акт з зазначенням виду виконаних робіт, площі земельної ділянки та витрат на проведення даного виду робіт.

Роботи по цьому Договору виконуються обладнанням Підрядника використанням власним паливно-мастильних матеріалів, хімічних засобів обробітку ґрунту та рослин, посівного матеріалу (п. 1.3. Договору)

Згідно з умовами пп. 2.1.2., 2.1.3. п.2.1. цього Договору, Підрядник зобов`язаний, зокрема, використовувати в ході робіт власне обладнання та витратні матеріали, виконувати роботи належної якості відповідно до вимог Замовника та надавати Замовнику на підпис акт прийому-здачі робіт, що фактично були виконані згідно порядку виконання робіт зазначеному у п. 3 цього Договору.

Відповідно до цього Договору, Замовник зобов`язаний, зокрема, проводити оплату робіт, виконаних Підрядником у відповідності до умов цього Договору (п. 2.3. Договору)

Розділом 4 Договору визначено ціну договору та фінансові розрахунки. Так, загальна вартість виконаних робіт вираховується з врахуванням загального об`єму виконаних робіт та часу витраченого на виконання даної роботи, а також витратних матеріалів, які були використані при здійсненні договору. Ціна визначається з врахуванням вартості паливно-мастильних матеріалів, хімічних засобів обробітку ґрунту та рослин, вартості посівного матеріалу.

Ціна на роботи визначається з врахуванням середньо ринкових цін, які діють у відповідній місцевості.

Остаточна ціна Договору визначається відповідно до актів виконаних робіт з врахуванням ціни на ПММ, витратні матеріали, посівний матеріал, мінеральні добрива та інше на момент придбання даних матеріалів підрядником.

Розрахунок по Договору проводиться щорічно після виконання всіх робіт підрядником відповідно до додатку до даного Договору та підписання актів виконаних робіт.

Вартість окремих видів робіт встановлюється щорічно відповідно до ринкової вартості робіт, витратних матеріалів, посівного матеріалу, мінеральних добрив, засобів захисту рослин та інше.

За невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні збитки, що виражаються у зроблених останньою витратах або пошкодженні майна (п. 5.1. Договору)

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання сторін своїх зобов`язань. (п. 8.1. Договору)

Всі додатки до Договору, підписані під час дії Договору, являються обов`язковими до виконання сторонами договору в повному обсязі.

Договір підписаний повноважними представниками (керівниками) сторін: Т.В. Шевченко з боку замовника та Р.В. Зінченко з боку підрядника, а також скріплений печатками підприємств.

Додатком №1 без дати до Договору, сторони передбачили перелік робіт на 2017 рік, вартість робіт та нормовитрати палива, який також підписаний тими ж повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств (а.с.120 т.1)

На виконання умов Договору повноважними представниками сторін 17.08.2017 підписано та скріплено печатками підприємств Акти виконаних робіт відповідно до Договору (а.с.121-126 т.1)

Вказаними актами встановлено та підтверджено виконання робіт за договором на загальну суму 96 190,80 грн. Крім іншого сторони погодили, що роботи виконані якісно, зауваження відсутні.

Підписання даних актів сторонами є підставою для проведення перерахування коштів за виконану роботу після отримання рахунку за виконану роботу, але не пізніше ніж до 31.12.2017.

17.08.2017 Приватне підприємство "Удача" виставило Державному підприємству "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 37)" рахунок-фактуру № 9 на суму 96 190,80 грн. (а.с.127 т.1)

У передбачений Договором та вищевказаними актами строк відповідач розрахунок за виконані роботи не провів.

Несплата відповідачем виконаних позивачем робіт за договором і стала підставою для звернення з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив із того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами виконання робіт, передбачених умовами договору, направлення відповідачу рахунку, який останній не сплатив, що є підставою для стягнення заборгованості в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

За приписами пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори.

Стаття 627 Цивільного кодексу України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з положеннями статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Спірні правовідносини сторін виникли в ході виконання договору підряду.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (частини перша, друга статті 837 Цивільного кодексу України).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина перша статті 843 Цивільного кодексу України).

Статтею 846 Цивільного кодексу України передбачено, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За вимогами частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною першою статті 854 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем на виконання умов Договору здійснено відповідно до п. 1.1 Договору наступні роботи: культивацію загальною вартістю робіт з врахуванням вартості пального - 6618,00 грн.; культивацію 2 рази загальною вартістю робіт з врахуванням вартості пального - 6625,00 грн., сівбу соняшника загальною вартістю робіт з врахуванням вартості пального та посівного матеріалу - 52961,00 грн.; внесення гербіцидів загальною вартістю робіт з врахуванням вартості пального та гербіциду - 19736,80 грн.; міжрядковий обробіток загальною вартістю робіт з врахуванням вартості пального - 5125,00 грн. та міжрядковий обробіток 2 рази загальною вартістю робіт з врахуванням вартості пального - 5125,00 грн.

Зазначений факт підтверджується підписаними актами виконаних робіт відповідно до Договору від 17.08.2017 (а.с.121-126 т.1).

Факт підписання таких актів засвідчує, що Замовник погодився з якістю та належністю проведених Підрядником сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції, а відтак відступів від умов Договору або інших недоліків Замовником не встановлено.

Відповідно до умов Договору, ДП "Сільськогосподарське підприємство ДКВС (№37)" мало оплатити надані роботи по збиранню ранніх зернових за виставленим рахунком-фактурою у строк до 31.12.2017.

Оскільки відповідач у визначений договором строк не здійснив оплату за виконані роботи згідно з актами виконаних робіт, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Довід скаржника про те, що підписання актів виконаних робіт не в дати, які прямо передбачено Договором, а в один день 17.08.2017, що на думку апелянта свідчить виключно про умисне нехтування умовами договору та про зловживання з боку посадових осіб, які ці акти підписали, спростовується умовами договору №Г-009/17, оскільки зазначеним договором не встановлено термін надання та підписання актів виконаних робіт.

Посилання апелянта на відсутність доказів того, що роботи по договору проводились під наглядом Замовника та доказів узгодження між сторонами строків виконання таких робіт спростовуються підписанням сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт, що свідчить про їх здійснення належним чином та прийняття відповідачем у повному обсязі.

Не приймаються колегією суддів і доводи апеляційної скарги про те, що по даному договору види робіт, які треба було виконати та перелік культур, які мають бути засіяні на визначеній Договором площі не було визначено, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач заявляв позивачу про виявлення допущених у роботі відступів від умов Договору або інших недоліків, а відтак, в силу частини першої статті 853 Цивільного кодексу України та за наявності підписаних і скріплених підприємствами актами виконаних робіт, недоречним є посилання скаржника, що сторони не погодили, які види робіт повинні бути виконані.

Щодо посилання скаржника на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам стосовно відсутності на підприємстві жодних відомостей про укладання зазначених договорів та про виконання зазначених робіт й підписання актів виконаних робіт, то колегія суддів погоджується з ґрунтовним висновком суду першої інстанції про те, що вказані обставини свідчать лише про неналежне ведення бухгалтерського обліку відповідачем та журналу реєстрації договорів на підприємстві. Крім того враховуючи, що укладений між сторонами договір не визнаний недійсним, зазначені обставини не впливають на обов`язки сторін щодо його виконання.

Стосовно доводів апеляційної скарги про відсутність полів під номерами 54 та 55 у Державного підприємства та в Установі (№37), яка є постійним користувачем земель, відповідно до Державного акту, то вони є необґрунтованим в силу п.п. 1.1., 3.4. Договору, якими сторони визначили номер поля, на якому розташована земельна ділянка, а також визначили межі земельних ділянок, на яких мають виконуватися роботи.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відхилення доводів відповідача стосовно того, що предметом договорів №Г-001/17, №Г-002/17, №Г-003/17, №Г-004/17, №Г-005/17, №Г-006/17, №Г-007/17, №Г-008/17, №Г-009/17 є виконання робіт на одній земельній ділянці площею 20 га, яка розташована на полі №54 (Завтурове), що свідчить про необхідність виконання одних і тих самих робіт на одній і тій самій земельній ділянці 9 разів підряд.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи поле номер 54 поділено на декілька земельних ділянок однакової площі 20,0 га, виконання робіт на кожній з яких є предметом окремого договору підряду. Хоча усі земельні ділянки знаходяться на одному полі, вони є різними.

Довід апелянта про те, що право користування земельними ділянками, які надано в постійне користування Устинівській ік 305/37 на Державне підприємство не переоформлювалось не приймається колегією суддів, оскільки укладений з позивачем договір і подані до матеріалів справи докази свідчать про те, що відповідач такими землями розпоряджався та використовував їх. Зокрема, позивачем подано до матеріалів справи копію листа про надання інформації ДУ "Устинівський виправний центр (№37)" від 28.02.2019, копію листа сільського голови Інгульської сільської ради від 07.03.2019, копію звіту 29-заг на 01.12.2018 разом із супровідним листом, копію листа управління агропромислового розвитку Устинівської РДА від 09.02.2018, копію листа про надання інформації ДУ "Устинівський виправний центр (№37)" від 28.03.2019 та копію листа ДП "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)" від 10.04.2019 зі змісту яких вбачається, що земельні ділянки, які надані у постійне користування установі ІК 305/37 згідно державного акта на право постійного користування землею серії КР 002 перебувають на балансі та використовуються відповідачем (а.с.226-238 т.1).

Доводи про те, що позивачем не було зареєстровано податкову накладну, що свідчить про відсутність операції, є необґрунтованим, оскільки до предмету доказування у даній справі не відноситься встановлення факту дотримання сторонами податкового законодавства; при цьому колегія суддів зауважує, що відсутність декларацій за господарською операцією не може свідчити про те, що така операція не відбулася.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2019 у справі №912/416/19 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.09.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Л.П. Широбокова