номер провадження справи 24/144/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2019 Справа № 908/2030/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Т.А., при секретарі Вака В.С.

За участю представників:

від позивача: Загорський Д.Д., адвокат, ордер на надання правової допомоги серія ЗП № 095931 від 09.09.2019, Свідоцтво ЗП 001818 видане 27.09.2018

від відповідача: не прибув

розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2030/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорожснабпромконтакт (вул. Електрозаводська, буд. 3, м. Запоріжжя, 69065, ідентифікаційний код 22161643)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Механічний завод № 1 (вул. Південне шосе, буд. 6-А, м. Запоріжжя, 69006, ідентифікаційний код 25487032)

про стягнення 22189,95 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжснабпромконтакт звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Механічний завод № 1 про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 13/12 від 13.12.2016 в сумі 15000,00 грн., пені в сумі 2687,26 грн., інфляційних витрат у сумі 1210,50 грн., трьох процентів річних у сумі 292,19 грн. та штрафу в сумі 3000,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2019 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 19.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2030/19 за правилами загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 24/144/19. Судове засідання призначено на 07.08.2019.

Ухвалою суду від 07.08.2019 відкладено підготовче засідання на 16.09.2019.

Ухвалою суду від 16.09.2019 закрито підготовче провадження, розпочато розгляд справи по суті 16.09.2019 та оголошено перерву до 25.09.2019.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 25.09.2019 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом перевірені повноваження присутнього в судовому засіданні учасника процесу.

Представник позивача оголосив про обізнаність прав та обов`язків, викладених у статтях 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові та зазначив, що 13.02.2016 між сторонами укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги № 13/12 від 13.12.2016, на виконання умов якого позивач перерахував відповідачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, сума неповернутої поворотної фінансової допомоги складає 15 000,00 грн. За несвоєчасне виконання грошового зобов`язання відповідачу нараховано пеня в сумі 2 687,26 грн, 3 000,00 грн штрафу. 1 210,50 грн інфляції та 292,19 грн 3% річних. Просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

В засіданні 25.09.2019 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

13.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорожснабпромконтакт (Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю Механічний завод № 1 (Сторона 2) укладений договір № 13/12 поворотної фінансової допомоги, за умовами якого (п. 1.1) Сторона 1 надає поворотну фінансову допомогу Стороні 2 в орієнтовному загальному розмірі до 50 000,00 грн, а Сторона 2 зобов`язується повернути суму допомоги в строк, визначений у даному договорі.

Відповідно до п. 1.2. договору, поворотна фінансова допомога надається у безпроцентному порядку.

Крайній строк поверненні суми допомоги - 12 грудня 2018 року (п. 1.3.).

Сторони 2 використовує поворотну фінансову допомогу на господарські потреби підприємства. (п. 1.5.).

Згідно п. 2.1. договору, Сторона 1 зобов`язана перераховувати Стороні 2 суму поворотної фінансової допомоги на розрахунковий рахунок Сторони 2 впродовж всього строку дії даного Договору до досягнення суми заборгованості Сторони 2 перед Стороною 1 -50 000,00 грн.

Пунктом 2.2. договору сторони узгодили, що Сторона 1 має право у випадку прострочення Стороною 2 строків повернення суми допомоги вимагати виплати пені в розмірі подвійної ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення, а також сплати штрафу в розмірі 20 % від суми боргу.

Сторона 2 зобов`язана повернути суму допомоги в строк до 12 грудня 2018 року (п. 2.3.).

Відповідно до п. 4.1. договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 12 грудня 2018 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги, позивач перерахував на рахунок відповідача 20 000,00 грн фінансової поворотної допомоги, доказом чого є платіжні доручення № 100 від 14.12.2016.

Суд вважає, що платіжні доручення є належними доказами виконання позивачем умов договору про надання поворотної фінансової допомоги, а отже вони створюють обов`язок для відповідача по поверненню позивачу отриманих коштів, у строки встановлені договором.

Натомість суд встановив, що відповідач в порушення терміну, визначеному договором (до 12.12.2018), свої боргові зобов`язання у повному обсязі не виконав.

09.03.2017 відповідачем повернуто позивачу фінансової допомоги згідно договору № 13/12 від 13.12.2016 у розмірі 5 000,00 грн, про що свідчить реєстр платіжних документів за 03.03.2017.

Таким чином, станом на дату звернення до суду сума неповернутої відповідачем позивачу фінансової допомоги склала 15 000,00 грн.

Предметом судового розгляду є спір про стягнення з відповідача на користь позивача 15 000,00 грн. основного боргу, 2 687,26 грн пені, 3 % річних в сумі 292,19 грн, 1 210,50 грн інфляції та 3 000,00 грн штрафу.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Строки повернення суми допомоги узгоджено сторонами, про що зазначалось вище.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та надав відповідачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 20 000,00 грн, що документально підтверджено.

Відповідач, в порушення умов договору, повернення суми допомоги у повному обсязі не здійснив.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Як слідує із статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення поворотної фінансової допомоги у розмірі 15 000,00 грн. не виконав, доказів суду не надав.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Позивачем надано суду відповідні докази, які підтверджують розмір боргу в сумі 15 000,00 грн.

Відповідач не надав суду доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми поворотної фінансової допомоги, не спростував висновків суду та доводів позивача.

Враховуючи наявні в матеріалах справи документи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо повернення йому поворотної фінансової допомоги у розмірі 15 000,00 грн є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо повернення поворотної фінансової допомоги, позивачем нарахована пеня у розмірі 2 687,26 грн за загальний період з 13.12.2018 по 13.06.2019 та 3 000,00 грн. штрафу,

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

За приписами ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, що передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.п. 2.2.1. п. 2.2. договору, Сторона 1 має право у випадку прострочення Стороною 2 строків повернення суми допомоги вимагати виплати пені в розмірі подвійної ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення, а також сплати штрафу в розмірі 20% від суми боргу.

Судом встановлено, що відповідачу правомірно нараховано пеня в сумі 2 687,26 грн. та штраф у розмірі 3 000,00 грн., оскільки це не суперечить умовам Договору та діючому законодавству. Вимоги в цій частині є доведеними та задовольняються судом.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 292,19 грн 3% річних за період з 13.12.2018 по 06.08.2019 та 1 210,50 грн інфляції за листопад 2018 року червень 2019 року.

Розрахунок 3 % річних у розмірі 292,19 грн та 1 210,50 грн. інфляції виконаний з дотриманням норм законодавства, а тому вимога в цій частині судом задовольняються.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та вищезазначені приписи норми чинного законодавства України, суд констатує правомірність заявлених позивачем вимог, а тому позов задовольняє у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача в сумі 1 921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Механічний завод № 1 (вул. Південне шосе, буд. 6-А, м. Запоріжжя, 69006, ідентифікаційний код 25487032) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорожснабпромконтакт (вул. Електрозаводська, буд. 3, м. Запоріжжя, 69065, ідентифікаційний код 22161643) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. заборгованості, 2 687 (дві тисячі шістсот вісімдесят сім) грн. 26 коп пені, 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. штрафу, 292 (двісті дев`яносто дві) грн. 19 коп. 3% річних 1 210 (одна тисяча двісті десять) грн. 50 коп. інфляції та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03.10.2019.

Суддя Т.А. Азізбекян