ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1025/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран,

секретар судового засідання І.В. Іванов,

за участю представників:

від позивача: О.А. Пахомова,

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укртрансгаз

на рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2019 (суддя Петров В.С., м. Одеса, повний текст складено 11.07.2019)

у справі № 916/1025/19

за позовом Акціонерного товариства Укртрансгаз

до відповідача Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси

про стягнення 1343623,99 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Акціонерне товариство Укртрансгаз звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси про стягнення 1354187,75 грн., з яких: 1245250,58 грн. - пеня та 108937,17 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 01 квітня 2016 року № /686-Т/ТМО-222/16 щодо своєчасного розрахунку за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

03.06.2019 позивачем подано до господарського суду заяву про зменшення розміру пені до 1219439,87 грн. з урахуванням положень ст. 258 ЦК України, а також збільшення 3% річних до 124184,12 грн., всього - 1343623,99 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.07.2019 у справі № 916/1025/19 позов задоволено частково: стягнуто з Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси на користь Акціонерного товариства Укртрансгаз пеню за несвоєчасну оплату вартості наданих послуг за транспортування газу в сумі 1097495,88 грн.; 3% річних за несвоєчасну оплату вартості наданих послуг за транспортування газу в сумі 124184,12 грн. В решті позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги Акціонерного товариства Укртрансгаз обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, проте підлягають частковому задоволенню з огляду на зменшення судом розміру нарахованої позивачем пені.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, АТ Укртрансгаз звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило його скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права; неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин справи; невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також незастосуванням норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Так, скаржник вважає, що підстави для зменшення судом розміру пені у даній справі відсутні.

03.09.2019 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

У судовому засіданні 23.09.2019 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом прийняти участь у даному судовому засіданні, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

01.04.2016 між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Укртрансгаз (газотранспортне підприємство) та Комунальним підприємством Теплопостачання міста Одеси (замовник) укладено договір № 1605000/686-Т/ТМО-222/16 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами (далі - Договір), за умовами пункту 1.1 якого газотранспортне підприємство зобов`язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (далі - ГРС), а замовник зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

Згідно з п. 1.2. Договору річний плановий обсяг транспортування природного газу (далі газ) замовника складає 148117,5 тис. куб.м, у тому числі по місяцях: у 2016 році у квітні 11400,0 тис.куб.м., жовтні 29867,5 тис.куб.метрів; листопаді 44800,0 тис.куб. метрів; грудні 62050,0 тис.куб.метрів.

Відповідно до п. 2.1 Договору підставою для транспортування газу магістральними трубопроводами є підтвердження в установленому порядку Оператором Єдиної газотранспортної системи України (далі - оператор) відповідно до щомісячного планового (розрахункового) балансу надходження та розподілу газу, наявності в замовника місячного обсягу газу, виділеного для забезпечення його споживачів або на власні потреби (далі - підтверджені обсяги).

За умовами п. 2.2 Договору замовник передає газотранспортному підприємству газ в загальному потоці в підтверджених обсягах у пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи газотранспортного підприємства.

При отриманні газу від замовника на пунктах приймання-передачі в магістральні трубопроводи газотранспортне підприємство не набуває права власності на отриманий для транспортування газ (п. 2.3 Договору).

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що газотранспортне підприємство приймає газ від замовника на пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи та здійснює його транспортування по території України до РГС, де передає газ замовнику в загальному потоці в газорозподільні мережі.

У п. 2.5 Договору визначено, що приймання-передача газу в пунктах приймання-передачі та на РГС здійснюється сторонами відповідно до порядку доступу до Єдиної газотранспортної системи України, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

За умовами п. 3.1 Договору послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг, транспортування газу магістральними трубопроводами (далі - акти наданих послуг). Фактична кількість протранспортованого газу замовнику визначається приладами обліку газу, що встановлені у замовника, і фіксується актом прийому-передачі природною газу, який складається та підписується між замовником і газорозподільним підприємством. Даними для складання актів наданих послуг з транспортування газу є дані газорозподільного підприємства про обсяги протранспортованого ним газу замовнику та/або його споживачами.

У п. 3.2 Договору сторони погодили, що газотранспортне підприємство до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою газотранспортного підприємства.

Згідно з п. 3.3 Договору замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути газотранспортному підприємству один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом відповідні розрахунки за вартість послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються відповідно до даних Газотранспортного підприємства.

Відповідно до п. 3.4. Договору акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Газотранспортне підприємство зобов`язується розміщувати інформацію про чинні тарифи на своєму офіційному веб-сайті та в засобах масової інформації.

Тарифи, визначені в пункті 5.1 договору, є обов`язковими для сторін з дати набрання ними чинності. Визначена на їх основі вартість послуги буде застосовуватись сторонами при складанні актів наданих послуг та розрахунках за ці послуги згідно з умовами договору (п. 5.2 Договору).

Згідно з п. 5.3 Договору розрахунковий період за договором становить один місяць з 8:00 години першого дня місяця до 8:00 години першого дня наступного місяця включно. Вартість послуг з транспортування газу за місяць визначається як добуток тарифу на загальну кількість протранспортованого газу, визначеного згідно з п. 3.1. договору, та податку на додану вартість.

Пунктом 5.4 Договору встановлено, що вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг.

За умовами п. 5.5 Договору оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. У платіжних дорученнях замовник повинен обов`язково вказувати номер договору, дату його підписання та звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата. У випадку, якщо в платіжних дорученнях замовника не зазначено номер договору, дата його підписання, звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата. газотранспортне підприємство зараховує кошти, що надійшли від замовника, у першу чергу як погашення заборгованості за надані послуги з транспортування газу, що виникла перша за часом у попередніх періодах.

Положеннями п. 5.6. Договору встановлено, що у випадку, якщо замовник є гарантованим постачальником, то замовник здійснює оплату послуг з транспортування газу в місяці, у якому здійснюється транспортування газу, шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок газотранспортного підприємства в порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Згідно з п. 5.7. Договору у разі надходження коштів від замовника в сумі, що перевищує вартість фактично наданих послуг з транспортування газу у звітному місяці, переплата зараховується газотранспортним підприємством: у разі наявності заборгованості за надані послуги - як погашення заборгованості в попередніх місяцях; у разі відсутності заборгованості за надані послуги - як оплата послуг у місяці, наступному за звітним.

Відповідно до п. 6.1 Договору газотранспортне підприємство зобов`язане: виконувати умови договору (п.п. 6.1.1.); забезпечити транспортування газу до пункту призначення на умовах та в обсягах, визначених договором (п.п. 6.1.2); забезпечити надання послуг, якість яких відповідає встановленим законодавством вимогам (п.п. 6.1.3.); складати і підписувати з представниками замовника акти наданих послуг (п.п. 6.1.4.).

Пудпунктом 6.2.1 Договору передбачено право газотранспортного підприємства своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги.

Пунктом 6.3 Договору встановлено, що замовник зобов`язується: виконувати умови договору (п.п. 6.3.1); своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість послуг згідно з умовами договору (п.п. 6.3.2); оформити надані послуги з транспортування газу актами наданих послуг (п.п. 6.3.3); підписувати з представниками газотранспортного підприємства акти наданих послуг (п.п. 6.3.6); виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором (п.п. 6.3.7).

За положеннями п.п. 7.1, 7.2 Договору газотранспортне підприємство і замовник у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором несуть відповідальність у межах, передбачених законодавством. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується неня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з п. 7.3 Договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується неня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Договір набирає чинності з 01.04.2016 року та укладається на строк до 21.12.2016 року, а в частині проведення розрахунків за послуги - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше, ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 11.1 Договору).

У п. 11.2 Договору сторони погодили, що усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох сторін. Сторони зобов`язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше, ніж через 10 днів після настання таких змін.

01.01.2017 між ПАТ Національна акціонерна компанія Укртрансгаз та КП Теплопостачання міста Одеси укладена додаткова угода № 1 до договору № 1605000/686-Т/ТМО-222/16 від 01.04.2016 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, якою сторони визначили обсяги транспортування природного газу замовника протягом 2017 року та п. 1.2 вказаного договору виклали в новій редакції: „Річний плановий обсяг транспортування природного газу (далі газ) замовника складає 316600,00 тис. куб.м, у тому числі по місяцях: у 2017 році у січні 68000,0 тис.куб.м., у лютому 59500,0 тис.куб.м., у березні 58000,0 тис.куб.м., у квітні 10500,0 тис.куб.м., у жовтні 15600,0 тис.куб.метрів; у листопаді 44500,0 тис.куб.метрів; у грудні 61500,0 тис.куб.метрів.

16.01.2018 між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до Договору, якою викладено в новій редакції реквізити газотранспортного підприємства в розділі договору Місцезнаходження та банківські реквізити сторін.

Рішенням акціонера № 186 від 21.05.2018 змінено тип та найменування ПАТ Укртрансгаз на Акціонерне товариство Укртрансгаз.

20.08.2018 між АТ Національна акціонерна компанія Укртрансгаз та КП Теплопостачання міста Одеси укладена додаткова угода № 3 до Договору, якою викладено в новій редакції реквізити газотранспортного підприємства в розділі договору Місцезнаходження та банківські реквізити сторін.

На виконання умов Договору у період з січня 2018 року по квітень 2018 року позивачем були надані відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в обсязі 105518,579 тис.куб.м. на загальну суму 46039866,38 грн., що підтверджується актами наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами (а.с. 25-28), зокрема: у січні 2018 року транспортовано 35126,239 тис.куб.м природного газу вартістю 15326280,60 грн. (акт наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.01.2018 № 01-18-/686-Т/ТМО-222/16); у лютому 2018 року 32237,175 тис.куб.м вартістю 14065724,20 грн. (акт наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 28.02.2018 № 02-18-/686-Т/ТМО-222/16); у березні 2018 року 34212,803 тис.куб.м вартістю 14927730,20 грн. (акт наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.03.2018 № 03-18-/686-Т/ТМО-222/16); у квітні 2018 року - 3942,362 тис.куб.м вартістю 1720131,38 грн. (акт наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.04.2018 № 04-18-/686-Т/ТМО-222/16).

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

За приписами статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконані належним чином свої зобов`язання за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 01.04.2016 № 1605000/686-Т/ТМО-222/16, проте відповідач неналежним чином виконував умови цього договору, а саме своєчасно не здійснював оплату за отримані послуги з транспортування газу, що стало підставою для нарахування позивачем відповідно до п. 7.3 Договору пені та відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних.

Перевіривши уточнений розрахунок пені у сумі 1219439,87 грн. та 3% річних у сумі 124184,12 грн., доданий позивачем до вищезгаданої заяви, поданої до суду 03.06.2019, місцевий господарський суд правильно визнав його вірним.

При цьому, розглянувши заявлене у відзиві на позов клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій (пені) на 70%, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення цього клопотання, зменшивши розмір пені на 10%.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.

Саме таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15.02.2018 у справі 467/1346/15-ц.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 2 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У даній нормі під "іншими учасниками господарських відносин" слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь в правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами.

Відповідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами, на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами, є добросовісність, розумність і справедливість.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного механізму зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.

Як свідчать матеріали справи, основне зобов`язання за договором постачання природного газу виконано відповідачем у повному обсязі, хоча і з порушенням строків.

При цьому судова колегія враховує неподання позивачем доказів понесення ним збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення грошових зобов`язань за Договором.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що основним різновидом господарської діяльності відповідача є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря населенню та іншим споживачам.

Основним споживачем послуг КП Теплопостачання міста Одеси з централізованого теплопостачання являється населення, а з наявного в матеріалах справи балансу (звіту про фінансовий стан) станом на 31 березня 2019 року вбачається збиткова діяльність даного підприємства.

За таких обставин, Господарський суд Одеської області дійшов обґрунтованого висновку щодо можливості зменшення розміру заявлених позивачем штрафних санкцій у вигляді пені, що підлягає стягненню з відповідача, на 10% (1097495,88 грн.) від зазначеної позивачем суми з метою дотримання оптимального балансу інтересів сторін у спорі та запобігання настанню негативних наслідків для них.

Заперечення АТ Укртрансгаз, викладені в апеляційній скарзі, щодо неврахування судом першої інстанції при зменшенні розміру пені доказів наявності у позивача збитків у зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем основного боргу і скрутним фінансовим положенням, апеляційна інстанція відхиляє на підставі вищевикладеного, а також зазначає, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд дав оцінку звітам про фінансові результати АТ Укртрансгаз, а також врахував фінансові звіти відповідача і, дотримуючись балансу інтересів, прийняв рішення про зменшення розміру пені на 10%.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи АТ Укртрансгаз не спростовують зазначених висновків господарського суду першої інстанції, а, відтак, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення у даному випадку відсутні.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АТ Укртрансгаз залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2019 у справі №916/1025/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.09.2019.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран