ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/270/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників сторін:

скаржника - адвокат Савостян Н.В.

арбітражний керуючий - Бакулін І.В.

боржника - адвокат Березовська О.В.

ТОВ "ФК "Сі Пі ЕС Факторинг" - адвокат Просенюк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції через Господарський суд Сумської області касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР ТРЕЙД"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 13.05.2019

у складі колегії суддів: Білецької Л.М. (головуючого), Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.

та на постанову Господарського суду Дніпропетровської області

від 07.02.2019

у складі судді: Полєва Д.М.

у справі № 904/270/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрілайн Трейд"

до Об`єднання "Донецькпродторг"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2017 за заявою ТОВ "ФРІЛАЙН ТРЕЙД" порушено провадження у справі №904/270/17 про банкрутство Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введена процедура розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначений арбітражний керуючий Шевцов Євген Вікторович.

2. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області за результатами попереднього засідання від 22.09.2017 у даній справі №904/270/17 затверджено реєстр вимог кредиторів.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

3. Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2019 у даній справі серед іншого, задоволено клопотання голови комітету кредиторів б/н від 03.10.2017 про визнання боржника банкрутом; задоволено клопотання голови комітету кредиторів б/н від 26.12.2018 про призначення ліквідатором арбітражного керуючого Бакуліна І.С.; відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "АМСТОР ТРЕЙД" б/н від 20.12.2018 про зупинення провадження у справі; припинено процедуру розпорядження майном боржника; припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Шевцова Є.В.; визнано боржника - банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 07.02.2020; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бакуліна Івана Сергійовича, звільнено активи, які належать банкруту з-під арештів, заборон та інших обмежень щодо розпорядження майном; зобов`язано ліквідатора банкрута Бакуліна І.С. виконувати повноваження ліквідатора банкрута у відповідності до вимог чинного законодавства України; зобов`язано ліквідатора під час проведення інвентаризації майна банкрута врахувати зауваження, викладені кредитором ТОВ "АМСТОР ТРЕЙД" у запереченнях за вих. №22/01-1 від 22.01.2019.

4. Не погодившись з вказаною постановою господарського суду, ТОВ "АМСТОР ТРЕЙД" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

5. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2019 апеляційну скаргу ТОВ "Амстор Трейд" залишено без задоволення, постанову Господарського суду Дніпропетровської від 07.02.2019 залишено без змін.

6. Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

6.1 Розпорядником майна скликано на 02.10.2017 збори кредиторів, на яких вирішено створити комітет кредиторів Об`єднання "Донецькпродторг" у складі однієї особи - ТОВ "Фінансова компанія "СІ ПІ ЕС Факторинг" (протокол №1 від 02.10.2017).

6.2 Також зборами кредиторів прийнято рішення подати до господарського суду Дніпропетровської області клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

6.3 02.10.2017 проведено засідання комітету кредиторів, на якому вибрано головою комітету кредиторів ТОВ "Фінансова компанія "СІ ПІ ЕС Факторинг" та вирішено звернутись до господарського суду Дніпропетровської області із клопотання про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури. Ліквідатором банкрута вирішено призначити арбітражного керуючого Шевцова Є.В.

6.4 26.12.2018 на засідання комітету кредиторів прийнято рішення про відкликання кандидатури арбітражного керуючого Шевцова Є.В. на призначення ліквідатором банкрута та про звернення до господарського суду Дніпропетровської області із клопотанням про призначення ліквідатором Об`єднання "Донецькпродторг" арбітражного керуючого Бакуліна І.С.

6.5 Так, за результатами проведено аналізу розпорядником зроблено наступний висновок: "В результаті виконаного аналізу розпорядником майна було встановлено, що підприємство боржника знаходиться кризовому фінансовому стані, на межі банкрутства. Основними причинами, які привели показники діяльності до такого рівня є: дія форс-мажорних обставин (проведення АГО) в результаті яких була втрачена значна частина активів (будівлі та автотранспорт), окрім цього підприємством були втрачені всі бухгалтерські документи, печатки, штампи та інше. По факту знищення первинної документації та бухгалтерських документів проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 20.02.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України за фактом викрадення бухгалтерських та юридичних документів, печаток та штампів; отримання збитків від господарської діяльності; скорочення власного капіталу підприємства та власних обігових коштів; зниження коефіцієнтів ліквідності та їх не відповідність рекомендованому рівню; зростання поточних зобов`язань підприємства та скорочення вартості власного капіталу. Також, у процесі експрес-аналізу фінансового стану Об`єднання "Донецькпродторг" встановлено відсутність ознак доведення підприємства до банкрутства, відсутність ознак приховування та фіктивного банкрутства. Розрахований коефіцієнт відновлення платоспроможності по Об`єднанню "Донецькпродторг" має значення менше одиниці (0,076), що свідчить про неможливість підприємства протягом 4 кварталів самостійного відновити свою платоспроможність та поліпшити фінансовий стан."

6.6 Стосовно періоду проведення аналізу розпорядником майна зазначено, що з моменту перереєстрації підприємства боржника з зони АТО в м. Дніпро в 2014 підприємство не здійснювало господарську діяльність. Крім того, на підприємстві втрачено всі первинні документи та бухгалтерська звітність та по факту знищення первинної документації проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 20.02.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України за фактом викрадення бухгалтерських та юридичних документів, печаток та штампів. Таким чином, відсутність первинної документації позбавило можливості розпорядника майном здійснити повний аналіз фінансово-господарської діяльності боржника.

6.7 Крім того, 22.09.2015 Господарським судом Дніпропетровської області по справі №904/7676/15 винесено постанову щодо визнання Об`єднання "Донецькпродторг" банкрутом, яку в подальшому скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.06.2016 та провадження у справі про банкрутство припинено, що в свою чергу також підтверджує не здійснення боржником господарської діяльності у зазначений період в силу положень статті 38 Закону.

6.8 Відсутність первинної документації позбавило розпорядника майном здійснити повноцінний аналіз наявної дебіторської заборгованості та активів боржника. Крім того, свідоцтва на знак для товарів і послуг №83497, №87819 припинено.

6.9 Осіб, які б мали бажання відновити платоспроможність боржника через його санацію або шляхом укладання мирової угоди не виявлено. Підстав для припинення провадження у справі не вбачається. Доказів які дають достатні підстави вважати, що платоспроможність боржника може бути відновлена сторонами не було подано.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

7. 05.06.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "АМСТОР ТРЕЙД" через Центральний апеляційний господарський суд звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 05.06.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2019 у справі № 904/270/17, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

8. 20.06.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР ТРЕЙД" від 05.06.2019 разом зі справою № 904/270/17 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 904/270/17 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 10.07.2019.

10. Ухвалою Верховного Суду від 16.07.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 904/270/17 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР ТРЕЙД" від 05.06.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2019; призначено розгляд касаційної скарги на 13.08.2019 об 11:00 год.

11. 22.07.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР ТРЕЙД" до Суду надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

12. Ухвалою Верховного Суду від 22.07.2019 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР ТРЕЙД" про участь в судовому засіданні 13.08.2019 об 11:00 год. в режимі відеоконференції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу.

13. Не погоджуючись із прийнятою постановою, ТОВ "АМСТОР ТРЕЙД" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить постанову суду першої інстанції та постанову апеляційного суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

14. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

14.1 Суди попередніх інстанцій встановили обставини щодо неплатоспроможності боржника на підставі недопустимих і недостовірних доказів (аналіз фінансово-господарської діяльності боржника, баланси боржника, інвентаризаційні описи).

14.2 Судами не враховані обставини недобросовісного, нерозсудливого, необґрунтованого виконання арбітражним керуючим Шевцовим Є.В. повноважень розпорядника майна боржника, що призвело до відображення в аналізі фінансово-господарського стану боржника необ`єктивних даних та висновків.

14.3 Судами попередніх інстанцій не враховано, що частина укладених боржником правочинів оспорюється ТОВ "АМСТОР ТРЕЙД" в рамках провадження у справі про банкрутство, що унеможливлює надання остаточної правової оцінки активу і пасиву боржника.

14.4 Необ`єктивним є аналіз фінансово - господарської діяльності боржника в частині висновків про відсутність ознак фіктивного банкрутства та дій з доведення до банкрутства.

14.5 Судами не мотивований вибір кандидатури арбітражного керуючого Бакуліна І.С. на призначення ліквідатором боржника.

15. Представник скаржника в судовому засіданні 13.08.2019 підтримала касаційну скаргу з підстав викладених в ній.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

16. ТОВ "Фінансова Компанія "СІ ПІ ЕС ФАКТОРИНГ" та Ліквідатором - арбітражним керуючим Бакуліним І.С. подано відзиви на касаційну скаргу, в яких останні просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

17. Представник боржника, арбітражний керуючий - Бакулін І.В. та представник ТОВ "Фінансова Компанія "СІ ПІ ЕС ФАКТОРИНГ" в судовому засіданні 13.08.2019 заперечили проти касаційної скарги.

Позиція Верховного Суду

18. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

19. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

20. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

21. Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

22. Розгляд проблем неспроможності та банкрутства через призму засад верховенства права показує, що боржник як суб`єкт права має право на відновлення своєї платоспроможності за наявності реальної економічної можливості на продовження майнової діяльності і отримання доходу. Здійснюючи своє право, боржник може скористатися наданим йому Законом про банкрутство можливостями на продовження процедури розпорядження майном або заявити про санацію боржника власними силами і засобами, або прийняти рішення про укладення мирової угоди.

23. Процедури банкрутства, за приписами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мають строковий характер.

24 Згідно частин 1, 2 статті 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів. Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п`ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

25. Судами попередніх інстанцій встановлено, що процедура розпорядження майном Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ" триває з 15.02.2017, тобто більш двох років.

26. Частинами 1, 3 статті 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом" визначено, що у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації, мирової угоди) або припиняється провадження у справі. У підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з таких судових рішень: про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому статтею 30 цього Закону; про введення процедури санації та зобов`язання керуючого санацією підготувати план санації у разі відхилення плану санації боржника зборами кредиторів або неподання його боржником; про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; про припинення провадження у справі про банкрутство; про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду в межах граничного строку, визначеного цим Законом.

27. Частиною 6 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом" визначено, що під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє Комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Закону.

28. Відповідно до частини 8 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом", до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом.

29. Згідно частини 9 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом", рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували присутні на зборах (комітеті) кредитори, кількість голосів яких визначається відповідно до частини четвертої цієї статті.

30. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 02.10.2017 проведено засідання комітету кредиторів, на якому вибрано головою комітету кредиторів ТОВ "Фінансова компанія "СІ ПІ ЕС Факторинг" та вирішено звернутись до Господарського суду Дніпропетровської області із клопотання про визнання майном Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури

31. Беручи до уваги приписи частини 5 статті 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд апеляційної інстанції зазначив, що наявність рішення комітету кредиторів/зборів кредиторів про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури не є саме по собі безумовною підставою для введення господарським судом ліквідаційної процедури боржника, оскільки господарський суд має право, відповідно до приписів вищенаведеної норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", винести ухвалу про введення процедури санації у випадках:

- якщо є достатні підстави вважати, що рішення комітету кредиторів про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнято на шкоду більшості кредиторів - членів комітету кредиторів та встановлена реальна можливість відновити платоспроможність боржника;

- якщо після проведення засідання комітету кредиторів виявились обставини, які дають достатні підстави вважати, що платоспроможність боржника може бути відновлена; в інших випадках, передбачених цим Законом.

32. Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у разі якщо комітетом кредиторів у межах строку дії процедури розпорядження майном не прийнято жодного з передбачених цією статтею рішень, господарський суд протягом п`яти днів після закінчення процедури розпорядження майном боржника за наявності ознак банкрутства приймає постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, якщо інше не передбачено цією статтею.

33. Таким чином, законодавцем встановлено право суду, навіть за відсутності відповідного рішення комітету кредиторів, але за наявності певних обставин (після закінчення термінів визначених вищевказаним Законом щодо тривалості процедури розпорядження майном, за наявності ознак банкрутства та за відсутності пропозицій щодо санації боржника чи укладення мирової угоди), прийняти постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

34. Господарський суд проводячи підсумкове засідання у справі про банкрутство, приймає рішення про введення наступної судової процедури щодо боржника, які визначені положеннями частини 1 статті 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з застосуванням судового розсуду.

35. Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу. Судова дискреція (судовий розсуд) при з`ясуванні наявності підстав для визнання боржника банкрутом і переходу до наступної судової процедури (ліквідація), повинна реалізовуватися судом з урахуванням принципів диспозитивності та пропорційності у господарському судочинстві та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов`язання встановлена господарським судом. Під ліквідацією розуміється припинення суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

36. Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю представників сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

37. Завдання підсумкового засідання суду полягає у з`ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі, виходячи з клопотання комітету кредиторів, однак остаточна їх оцінка надається господарським судом, який здійснює провадження у справі про банкрутство. Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом, належних і допустимих доказів у конкретній справі.

38. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фінансовий стан боржника відповідає ознакам неплатоспроможності, що виключає можливість (здатність) відновлення платоспроможності та задоволення вимог кредиторів. Також, судом першої інстанції встановлено, що матеріали справи не містять будь-яких звернень осіб, які мають наміри у відновленні платоспроможності Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ".

39. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", визначено, що датою початку періоду проведення антитерористичної операції є квітень 2014.

40. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

41. Указом Президента України від 30.04.2018 № 116/2018 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 "Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях", відповідно до якого припинена антитерористична операція, яка була розпочата у 2014.

42. Відповідно до Наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.04.2018 розпочато операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій і Луганській областях з 30.04.2018.

43. Суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що наявність цієї обставини ускладнює здійснення боржником господарської діяльності, а також дії розпорядника майна з виявлення та інвентаризації активів боржника, що знаходяться в зоні проведення АТО, що вказує на наявність виключних обставин.

44. Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що в силу форс-мажорних обставин (проведення АТО) в результаті яких була втрачена значна частина активів були втрачені всі бухгалтерські документи, печатки, штампи та інше. По факту знищення первинної документації та бухгалтерських документів проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 20.02.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 357 Кримінального кодексу України за фактом викрадення бухгалтерських та юридичних документів, печаток та штампів. Також зазначено, що у зв`язку з проведенням АТО значна частина активів боржника була втрачена, яка знаходилась у м.Донецьку та Донецькій області.

45. Судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що інформація про наявність у власності Боржника знаків для товарів і послуг є у відкритому доступі на офіційному веб-сайті Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності". Однак, відповідно до п.2 розділу III Положення про інвентаризацію активів і зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014, при інвентаризації нематеріальних активів, їх наявність установлюється за документами, що були підставою для оприбуткування, або за документами, якими оформлені майнові права. Проте, враховуючи втрату первинної документації, не вдається за можливе встановити вартість цих майнових прав.

46. Окрім того відповідно до статті 54 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній станом на 29.12.2014), при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

47. Відповідно до п.30 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.10.2008 "Про практику розгляду - судами корпоративних спорів", при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства, яку має право отримати учасник при виході з ТОВ, а також порядку і строків її виплати, господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства. У випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Якщо при вирішенні спору буде встановлено, що на момент виходу (виключення) учасника у товариства відсутні чисті активи, господарський суд відмовляє у відповідному позові у зв`язку із відсутністю в товаристві майна, що підлягає виплаті.

48. Отже, судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що вартість (14 827 615,48 грн.) може не дорівнювати вартості вкладу в статутний фонд товариства на час його внесення, вона навіть може складати від`ємну величину, що виключає будь-які виплати.

49. Враховуючи, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2016 порушено провадження у справі № 904/9795/16 про банкрутство ТОВ "АМСТОР", суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що вказане підприємство не має чистих активів.

50. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що при виході (виключенні) учасника товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується не вартість вкладу в статутний фонд товариства на час його внесення, а вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі товариства на дату виходу (виключення) учасника. Також, судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що для визначення цієї вартості необхідно встановити вартість чистих активів ТОВ "АМСТОР" на підставі балансу, складеного на дату виключення Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ" зі складу його учасників. Відтак, судом апеляційної інстанції правомірно відхилено довід скаржника про те, що в активах Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ" має обліковуватися дебіторська заборгованість з виплати суми вкладу до статутного капіталу в розмірі 14 827 615,48 грн., наявність якої в матеріалах інвентаризації та, відповідно балансах боржника, не відображено.

51. Відповідно до п.8 розділу І Положення про інвентаризацію активів і зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014 підприємства, що заходяться на тимчасово окупованій території та/або на території проведення антитерористичної операції (або їх структурні підрозділи, відокремлене майно перебувають на зазначених територіях), проводять інвентаризацію у випадкам, обов`язкових для її проведення, тоді, коли стане можливим забезпечити безпечний та безперешкодний доступ уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов`язання та власний капітал цих підприємств.

52. Крім того, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р місто Донецьк віднесено до переліку населених пунктів, на яких здійснювалася антитерористична операція.

53. Зазначена обставина є загальновідомою, а тому в силу частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України не потребує доказування.

54. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відобразити вартість активів Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ", які знаходяться на тимчасово окупованій території у місті Донецьку за даними бухгалтерського обліку не вважається за можливе внаслідок втрати первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку підприємства.

55. З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції відхилено довід скаржника, про те, що в Балансах Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ" станом на 31.03.2017 та 30.06.2017, покладених в основу проведення розпорядником майна аналізу фінансово-господарської діяльності Боржника, вартість основних засобів - будинків та споруд не відображена.

56. Відповідно до статті 1 Закону України "Про інститути спільного інвестування" інвестиційний сертифікат - цінний папір, емітентом якого є компанія з управління активами пайового інвестиційного фонду та який засвідчує право власності учасника пайового фонду на частку в пайовому фонді та право на отримання дивідендів (для закритого пайового фонду).

57. Відповідно до П( С )БО 12 "Фінансові інвестиції" фінансові інвестиції первісно оцінюються та відображаються у бухгалтерському обліку за собівартістю. Собівартість фінансової інвестиції складається з ціни її придбання, комісійних винагород, мита, податків, зборів, обов`язкових платежів та інших витрат, безпосередньо пов`язаних з придбанням фінансової інвестиції. Фінансові активи можуть знецінюватися. Фінансові інвестиції на дату балансу відображаються за справедливою вартістю.

58. Відповідно до П( С )БО 19 Справедлива вартість - сума, за якою можна продати актив або оплатити зобов`язання за звичайних умов на певну дату. Фінансові інвестиції, справедливу вартість яких достовірно визначити неможливо, відображаються на дату балансу за їх собівартістю з урахуванням зменшення корисності інвестиції.

59. Втрати від зменшення корисності фінансових інвестицій відображають у складі інших витрат з одночасним зменшенням балансової вартості фінансових інвестицій (П(С)БО 12).

60. Відповідно до П(С)БО 28 "Зменшення корисності активів" на дату річного балансу підприємство має оцінювати, чи існують ознаки можливого зменшення корисності активу. Про зменшення корисності активів можуть свідчити, зокрема, такі ознаки: зменшення ринкової вартості активу протягом звітного періоду на суттєво більшу величину; ніж очікувалось; суттєві негативні зміни в технологічному, ринковому, економічному або правовому середовищі, що відбулися протягом звітного періоду або очікувані найближчим часом; суттєві зміни способу використання активу протягом звітного періоду або такі очікувані зміни в наступному періоді, які негативно впливають на діяльність підприємства; інші свідчення, що ефективність активу є або буде гіршою, ніж очікувалось.

61. За наявності ознак про зменшення корисності активу підприємство визначає суму очікуваного відшкодування активу. Чиста вартість активу базується на цінах активного ринку за вирахуванням очікуваних витрат на реалізацію. За відсутності активного ринку для конкретного активу його чиста вартість реалізації базується на наявній інформації про суму, яку підприємство може отримати за актив на дату річного балансу в операції між обізнаними, зацікавленими та незалежними сторонами після врахування витрат на його реалізацію.

62. Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України "Про інститути спільного інвестування" пайовий фонд - сукупність активів, що належать учасникам такого- фонду на праві спільної часткової власності, перебувають в управлінні компанії з управління активами та обліковуються нею окремо від результатів її господарської діяльності. Вартість активів фонду розраховується виходячи з поточних біржових котувань фінансових активів, які перебувають у портфелі фонду.

63. Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 332 від 22.03.2016 була зупинена торгівля цінними паперами ЗНВПІФ "ЛАЙФ САЙЕНС" ТОВ КУА "ХОЛДИНГ ГРУП" на будь-якій біржі. У зв`язку з відсутністю обігу інвестиційних сертифікатів ЗНВПІФ "ЛАЙФ САЙЕНС", на веб-сайті ТОВ КУА "ХОЛДИНГ ГРУП" відсутня інформація щодо біржових котувань зазначених цінних паперів з кінця 2016.

64. Зважаючи на те, що підприємство не може здійснити продаж ЗНВПІФ "ЛАЙФ САЙЕНС" (в зв`язку с забороною укладання договорів на фондових біржах по даних цінних паперах) і неможливістю встановити їх справедливу вартість, було прийнято рішення обліковувати ці інвестиційні сертифікати в бухгалтерському обліку за номінальною вартістю та згідно П(С)БО 12 витрати від зменшення корисності відобразити у складі інших витрат з одночасним зменшенням балансової вартості фінансових інвестицій.

65. Відповідно до п.6.5 p. III Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879, інвентаризація цінних паперів в бездокументарній формі, переданих підприємством на зберігання депозитарних установ, полягає в звірці залишків, відображених на відповідних рахунках бухгалтерського обліку підприємства, з даними виписок з рахунків у цінних паперах підприємства, виданих депозитарними установами.

66. Судом апеляційної інстанції встановлено, що інвестиційні сертифікати ЗНВПІФ "ЛАЙФ САЙЕНС" ТОВ КУА "ХОЛДИНГ ГРУП" були випущені в бездокументарній формі, що підтверджується Випискою про стан рахунків в цінних паперах, в якій також відображено залишок по рахунку Об`єднання "Донецькпродторг" в цінних паперах станом на 31.03.2017, яка була додана до акту інвентаризації. Тому суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що інформація, яка вказана в Акті інвентаризації наявності фінансових інвестицій, повністю відповідає нормам Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань затвердженого наказом Міністерства фінансів Украйни від 02.09.2014 № 879. Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що інших доказів, що можуть переконливо свідчити про іншу вартість цього майна матеріали справи не містять.

67. Доводи скаржника (пункт 14.4 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

67.1 Судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

67.1.1 На початку 2015 боржником встановлена відсутність первинної документації, бухгалтерських та юридичних документів, печаток та штампів, внаслідок їх викрадення невідомими особами. За цим фактом проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню.

67.1.2 Відсутність первинної документації є фактом об`єктивної реальності, який не залежить від провадження досудового розслідування, його результатів, наявності або відсутності вироку суду. Ці документи або є, або їх немає і це не можна виправити або замінити вироком суду. Але ця обставина ніяким чином не зупиняє провадження у справі про банкрутство і не може бути підставою для скасування постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

67.1.3 Також, місто Донецьк, в якому до кінця 2014 був зареєстрований боржник, заходиться на тимчасово окупованій території, що є загальновідомою обставиною. Наявність цієї обставини, зникнення на тимчасово окупованій території первинної документації підприємства-боржника, ускладнює дії розпорядника майна з виявлення та інвентаризації активів боржника, що вказує на наявність виключних обставин.

67.2 Також судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що безпідставним є твердження, скаржника про наявність ознак фіктивного банкрутства, оскільки відповідно до п.4 Розділу 1 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України № 14 від 19.01.2006, фіктивне банкрутство-завідомо неправдива офіційна заява громадянина-засновника (учасника) або службової особи суб`єкта господарської діяльності, а так само громадянина- підприємця про фінансову неспроможність виконання вимог з боку кредиторів і зобов`язань перед бюджетом, якщо такі дії завдали великої шкоди кредиторам або державі.

67.3 Відповідно до п.3.1 Розділу 3 вказаних Методичних рекомендацій фіктивним може бути визнано банкрутство в разі, коли підприємство-боржник не задовольнило вимог кредиторів та зобов`язань перед бюджетом в повному обсязі, за наявності у нього на це можливості, на момент його звернення до господарського суду із заявою про визнання своєї неплатоспроможності.

67.4 Під час виявлення ознак фіктивного банкрутства враховується наявність офіційної заяви власника або службової особи підприємства-боржника до господарського суду щодо порушення провадження у справі про банкрутство стосовно цього підприємства, на підставі якої винесено відповідну ухвалу суду, та фактичної можливості задоволення вимог кредиторів, в тому числі зобов`язань перед бюджетом, в повному обсязі на момент звернення до суду. Як офіційну можна розглядати лише ту заяву, яка у разі подання неодмінно тягне за собою правові наслідки. З огляду на це офіційною вважається лише подана відповідним суб`єктом до господарського суду письмова заява про своє банкрутство.

67.5 Суд апеляційної інстанції проаналізувавши Методичні рекомендації, дійшов вірного висновку про те, що необхідною ознакою фіктивного банкрутства є подана відповідним суб`єктом до господарського суду письмова заява про своє банкрутство, а оскільки справа № 904/270/17 про банкрутство Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ" порушена за заявою ініціюючого кредитора - ТОВ "ФРІЛАЙН ТРЕЙД", довід скаржника про ознаки фіктивного банкрутства є недоречним.

68. Доводи скаржника (пункт 14.3 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

68.1 Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017 у справі № 904/270/17 за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ", до якого внесені й грошові вимоги ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІ ПІ ЕС ФАКТОРИНГ", які ґрунтуються, в тому числі, й на договорах поруки № 2261-П, № 2262-П від 07.09.2016, № 6.8-01/П-1 від 06.03.2006 та № 7.1-40/П-З від 01.12.2006.

68.2 Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 та Постановою Верховного суду від 30.05.2018 зазначене вище судове рішення залишено без змін, а апеляційна та касаційна скарги ТОВ "АМСТОР ТРЕЙД" - без задоволення.

68.3 Отже, Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017 у справі № 904/270/17 (в тому числі і в частині визнання грошових вимог ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІ ПІ ЕС ФАКТОРИНГ", які ґрунтуються на договорах поруки № 2261-П та № 2262-П 07.09.2016, № 6.8-01/П-1 від 06.03.2006 та № 7.1-40/П-З від 01.12.2006) набрала законної сили, є обов`язковою для виконання на всій території України, а обставини, нею встановлені, не підлягають повторному доказуванню.

68.4 Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що лише сам факт подання в подальшому позову щодо визнання вказаних договорів недійсними не є підставою для відмови у визнанні та виконанні судового рішення, що набрало законної сили.

68.5 Також, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що сам факт подання позовів про визнання вказаних договорів недійсними не зупиняє рух справи про банкрутство.

68.6 Крім того, введення ліквідаційної процедури не перешкоджає застосуванню механізмів відновлення платоспроможності боржника.

69. В даному випадку, з огляду на встановлені обставини справи, судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що розпорядником майна боржника були вчинені дії, передбачені приписами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в тій мірі та в тому обсязі, які дозволяють дійти висновку про неплатоспроможність Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ".

70. З огляду на встановлені судами фактичні обставини справи та докази, наявні у матеріалах справи, достатньо тривалий строк процедури розпорядження майном боржника (більш 2-х років), у відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про визнання боржника таким, що є неспроможним відновити свою платоспроможність та виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами інакше як через його ліквідацію та повного або часткового задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації його майнових активів. (Дана правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду по справі №908/130/15-г від 19.02.2019).

71. З огляду на імперативні приписи статті 300 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходив суд при вирішенні спору, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи.

72. При цьому, доводи, викладені у касаційній скарзі (пункти 14.1, 14.2 постанови), зводяться до незгоди із встановленими судом апеляційної інстанції обставинами справи та наданою оцінкою доказів, наявних у матеріалах справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

73. Доводи скаржника (пункт 14.5 постанови) не розглядаються судом касаційної інстанції з огляду на приписи частини 3 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

74. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

75. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Росії") щодо реалізації права на справедливий суд (пункту 1 статті 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

76. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

77. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

78. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

79. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

80. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції та постанова суду першої інстанції таким вимогам закону відповідають.

81. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

82. Вказані вимоги судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних постанов були дотримані.

83. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та постанови суду першої інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР ТРЕЙД" від 05.06.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2019 у справі № 904/270/17 залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2019 у справі № 904/270/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді С. В. Жуков

Н. Г. Ткаченко