СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
30.09.2019 Справа №5023/5027/12
Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.,
за участю секретаря судового засідання Довбиш А.Ю.,
за участю представників:
прокурора - Клейн Л.В., посвідчення №051089 від 02.10.2018 року;
позивача - Костромицький В.К., посвідчення №2368 від 16.10.2018 року, довіреність №2 від 31.01.2019 року; Гараєва О.С., свідоцтво серія ПТ№2315 від 02.10.2018 року, довіреність №8 від 25.03.2019 року;
відповідача - Яценко А.О., посвідчення №818 від 05.05.1998 року, ордер серія АХ№1001773 від 13.08.2019 року;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву фізичної особи-підприємця Василевського В.Я. про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу і витрат на проведення судової експертизи по справі №5023/5027/12,
за позовом Акціонерним товариством «Українська залізниця в особі регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Харків,
за участю Харківського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, м.Харків,
до Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича, м. Харків,
про визнання недійсним договору відповідального зберігання,-
Державне підприємство «Південна залізниця» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило суд визнати недійсним договір №0096ХР відповідального зберігання від 23.09.2011 року, укладений між фізичною особою-підприємцем Василевським В.Я. та Харківською сортувальною колійною машинною станцією №131.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.12.2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Харківський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері з рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 24.12.2012 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 року апеляційну скаргу Харківського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 24.12.2012 року по справі №5023/5027/12 залишено без змін.

У відповідності до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України 12.09.2019 року від представника відповідача - ФОП Василевського В.Я. надійшла заява (вх.№8677) з додатками, в якій просить:

- вирішити питання про розподіл судових витрат відповідача - витрати на професійну правничу допомогу і витрати на проведення судової експертизи, пов'язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції;

- стягнути/присудити на користь ФОП Василевського В.Я. всі понесені, документально підтверджені судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) в розмірі 51600,00 грн. і 1800,96 грн.

Вказана заява надійшла до суду в межах строку, передбаченого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 року клопотання Фізичної особи-підприємця Василевського В.Я. про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу і витрат на проведення судової експертизи призначено до розгляду на 30.09.2019 року.

30.09.2019 року позивач надіслав електронною поштою клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх.№9250).

30.09.2019 року у зв'язку з відпусткою судді Слободіна М.М. проведено автоматичний розподіл справи №5023/5027/12 та для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.

Сторони скористалися правом участі в судовому засіданні апеляційної інстанції та висловили свої позиції стосовно заяви відповідача.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Василевського В.Я., дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, у заяві відповідач просить суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 51600,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що відповідно ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених Законом (ч. 2 ст.16 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

До матеріалів справи представником відповідача адвокатом Яценко А.О. надано свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №818 від 05.05.1998 року, посвідчення №818 від 05.05.1998 та ордер серія АХ№1001773 від 13.08.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

З матеріалів справи вбачається, що між Адвокатським бюро «Андрій Яценко» (адвокат) та Василевським В.Я. (клієнт) 11.10.2017 року було укладено договір про надання правової допомоги, а 03.06.2019 року додаткову угоду до договору про надання правової допомоги.

Згідно даних договорів, адвокатське бюро надає клієнту правову допомогу, зокрема: представництво інтересів, підписання та подання заяв, скарг, клопотань, позовів, інших процесуальних дій, участь у виконавчому провадженні, тощо. Оплата витрат та оплата правової допомоги здійснюється на підставі розрахунків/рахунків.

У додатковій угоді сторони визначили тарифи за надання професійної правничої допомоги, зокрема: 1200 грн. - за одну годину професійної правничої допомоги, не пов'язаною з прибуттям для участі в судовому засіданні; 1500 грн. - участь у одному судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз норм ч.4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а також ст. 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України , заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вказаної позиції дотримується також Верховний Суд у постанові від 24.01.2019 року у справі №910/15944/17.

В обґрунтування витрат з оплати послуг адвоката, до заяви надано такі документи: свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №818 від 05.05.1998 року; договір про надання правової допомоги б/н від 11.10.2017 року; додаткова угода №3/6 від 03.06.2019 року; оригінал акту приймання-передачі із детальним описом від 10.09.2019 року; оригінал платіжного документу про сплату грошових коштів за правничу допомогу в сумі 51600,00 грн.; виписка про зарахування коштів на банківський рахунок АБ «Андрій Яценко» у сумі 51600,00 грн.

З акту приймання-передачі виконаних робіт вбачається, що адвокатом наданий клієнтові комплекс юридичних послуг, а саме:

- представництво інтересів в експертній установі - витрачено 2 години, 05-28.06.2019, 2х1200 = 2400 грн.;

- аналіз документів (у справах №5023/5027/12, №5023/3905/12, №5023/5587/12, у кримінальних провадженнях) в частині, що необхідна для визначення підстав для поновлення провадження; складання заяви про поновлення провадження у справі з формуванням додатків до цього клопотання (засвідчення кожного аркушу додатку), подання клопотання до суду - витрачено 2 години, 16-18.07.2019, 2х1200=2400 грн.;

- аналіз поданої апеляційної скарги прокурора, співставлення доводів позивача, прокурора із змістом рішення суду першої інстанції та матеріалами як цієї справи так і інших господарських справ (№5023/3905/12, №5023/5587/12), матеріалів кримінальних справ/проваджень, складання письмових пояснень на апеляційну скаргу прокурора, формування комплексу взаємоузгоджувальних доказів, надсилання пояснень із додатками двом іншим учасникам справи, подання письмових пояснень з додатками до суду - витрачено 28 годин, 29.07 - 12.08.2019, 28 х 1200 = 33600 грн.;

- участь у судовому засіданні 19.08.2019 року адвоката Яценко А.О. як представника ФОП Василевського В.Я., 1 х1500 = 1500 грн.;

- ознайомлення з матеріалами справи в зв'язку з поданням позивачем клопотанням про призначення експертизи - витрачено 0,5 год., 0,5х1200=600 грн.;

- аналіз клопотання позивача від 19.08.2019 року, співставлення з матеріалами як цієї справи так і інших господарських справ (№5023/3905/12, №5023/5587/12), матеріалами кримінальних справ/проваджень, складання письмових заперечень проти клопотання із формуванням комплексу додатків у взаємозв'язку - витрачено 4 год., 29.08 - 03.09.2019, 4 х 1200 = 4800 грн.;

- аналіз заперечень позивача від 04.09.2019, співставлення з матеріалами як цієї справи так і інших господарських справ (№5023/3905/12, №5023/5587/12), матеріалами кримінальних справ/проваджень, складання додаткових письмових пояснень на спростування заперечень позивача від 04.09.2019 року - витрачено 4 год., 07-08.09. 2019, 4 х 1200 = 4800 грн.;

- участь у судовому засіданні 09.09.2019 адвоката Яценко А.О. як представника ФОП Василевського В.Я., 1х1500 = 1500 грн.

Всього складає 51600 грн.

В контексті норми ст. 126 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача надано суду оригінал платіжного доручення №4325 від 10.09.2019 року про сплату грошових коштів за правничу допомогу в сумі 51600,00 грн. та банківську виписку про зарахування коштів на банківський рахунок АБ «Андрій Яценко» у сумі 51600,00 грн.

Тобто відповідачем надано суду всі належні докази в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2019 року позивач надіслав електронною поштою клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. На думку позивача, розмір гонорару адвоката є значно завищеним та невиправданим у співвідношенні із складністю справи та наданими відповідачем доказами.

Проаналізувавши подані відповідачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу та заперечення позивача, суд зазначає таке.

У відповідності до ст.129 ГПК України відповідачем надано суду належні докази надання адвокатських послуг та понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, а саме: свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №818 від 05.05.1998 року; договір про надання правової допомоги б/н від 11.10.2017 року; додаткова угода №3/6 від 03.06.2019 року; оригінал акту приймання-передачі із ретельним описом наданих послуг від 10.09.2019 року; оригінал платіжного документу про сплату грошових коштів за правничу допомогу в сумі 51600,00 грн.; виписка про зарахування коштів на банківський рахунок АБ «Андрій Яценко» у сумі 51600,00 грн.

Отже, керуючись приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем підтверджено правовий статус представника - адвоката, надано докази виконання робіт та оплати відповідачем наданих послуг, прийнятих згідно з актом виконаних робіт за договором та факт понесених відповідачем витрат у розмірі 51600,00 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач обґрунтовував заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу складністю справи, а також тим, що адвокатом було виконано великий обсяг робіт.

Колегія суддів звертає увагу, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, позивач не надав, у зв'язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем у відповідності до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не доведено неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката складності справи.

Таким чином, оцінивши заявлені до стягнення витрати, юридичну кваліфікацію правовідносин у справі, з урахуванням всіх аспектів цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, суд встановив, що сума витрат на професійну правничу допомогу, яка заявлена до стягнення у розмірі 51600,00 грн. є співмірною зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.

Згідно з ч. 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 4 п. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмові в позові - на позивача.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне заяву позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у справі №5023/5027/12 у розмірі 51600,00 грн.

Також у заяві представник відповідача просив вирішити питання про розподіл витрат на проведення судової експертизи та стягнути на користь ФОП Василевського В.Я. витрати, понесені адвокатом в інтересах ФОП Василевського В.Я. в сумі 1800,96 грн.

Розглянувши заяву в цій частині та вислухавши представників сторін, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 128 Господарського процесуального кодексу України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов'язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.

За своїм змістом, заявлені до стягнення 1800,96 грн. є компенсацією витрат адвокат, при цьому окремого клопотання у відповідності до ст. 128 Господарського процесуального кодексу України адвокатом суду не надавалось, у зв'язку з чим, колегія суддів дійшла висновку, що заява в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу і витрат на проведення судової експертизи по справі № 5023/5027/12 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (, вул. Євгена Котляра,7, Харків, 61052) на користь Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) витрати на правничу допомогу в розмірі 51600,00 грн.

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 04 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук