ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2019 р. Справа №914/658/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді: Орищин Г.В.

Суддів: Галушко Н.А. Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Федорів Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Кременчуцький сталеливарний завод, № 40-21/320 від 13.08.2019р.

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 24.07.2019 (повний текст складено 29.07.2019, суддя Рим Т.Я., м. Львів)

у справі № 914/658/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод",м. Кременчук Полтавська область

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод", м. Стрий Львівська область

про стягнення 4625499,86 грн.,

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Гнатенко С.І. адвокат (довіреність №40-21/3 від 14.01.2019);

від відповідача: не з`явились;

10.04.2019 на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод", м. Стрий Львівська область про стягнення 4625499,86 грн.(Т-1, а.с.6-15).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.07.2019 у справі №914/658/19 позовні вимоги задоволено; стягнуто з АТ «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» на користь ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» 4 625 499,86 грн., з яких: 4 104 000,00 грн. основний борг, 325565,16 грн. пені, 54 645,04 грн. 3% річних та 141 289,66 грн. інфляційних втрат та 69 382,50 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору (Т-2, а.с.62-67).

В даному рішенні зазначено, що 10.07.2019 представник позивача подав заяву про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, у якій просить прийняти додаткове рішення про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Місцевий господарський суд, керуючись ч.8 ст. 129, п.5 ч.6 ст. 238 ГПК України ухвалив у рішенні призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 24.07.2019 та встановив при цьому позивачеві строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу до 15.07.2019 , а відповідачеві строк для подання заперечень до 22.07.2019.

15.07.2019 в канцелярію місцевого господарського суду від позивача поступив супровідний лист №10-21/282 від 11.07.2019 про направлення та долучення до матеріалів справи детального опису виконаних робіт, акту приймання-передавання наданих послуг від 11.07.2019 до договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018 (Т-2, а.с.68-80).

23.07.2019 від представника позивача в канцелярію місцевого господарського суду поступило клопотання за вих. №40-21/292 від 18.07.2019 в якому просить розглянути заяву щодо прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу без участі адвоката ПАТ «КСЗ» Гнатенка С.І.; просить за результатами розгляду заяви щодо прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу прийняти додаткове рішення, яким покласти на відповідача судові витрати з оплати професійної правничої допомоги адвоката в сумі 40 000,00 грн. (Т-2, а.с.81-82).

Згідно, додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 24.07.2019 у справі №914/658/19 відмовлено в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу (Т-2, а.с.86-89).

Дане додаткове рішення мотивоване тим, що позивачем подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, однак не подано доказів здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, зазначено, що відсутність таких доказів, хоч і узгоджується з положеннями угоди укладеної між позивачем та адвокатом, однак не відповідає вимогам ч.3 ст. 126 ГПК України та правовій позиції Верховного Суду, відповідно до цього зроблено висновок про відсутність підстав для покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач ПАТ «Кременчуцький сталеварний завод» не погодившись з винесеним додатковим рішенням подав апеляційну скаргу за вих. №40-21/3120 від 13.08.2019, в якій посилається на те, що ухвалене додаткове рішення прийнято з невірним застосуванням норм процесуального права, що відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення.

При цьому скаржник зазначає, що дане додаткове рішення порушує принцип свободи договору (угоди про надання професійної правничої допомоги від 24.05.2019) укладеного клієнтом та адвокатом, при цьому також не взято до уваги положення ст. 11, 12, 14, 204, 237, 626 та 627 Цивільного кодексу України, ст. ст. 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та норми ст. ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 24.07.2019 по справі №914/658/19 та ухвалити нове рішення, про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, яким покласти на відповідача судові витрати з оплати професійної правничої допомоги адвоката в сумі 40 000,00 грн. До апеляційної скарги додано зокрема: копію рахунку фактури № 705-08/8 від 05.08.2019 та платіжне доручення №39431від 06.08.2019, що свідчать про оплату позивачем на рахунок адвоката Гнатенка С.І. 40 000 грн.

Відповідач АТ «Українська залізниця» в особі відокремленого підрозділу товариства - філії «Стрийський вагоноремонтний завод» у відзиві від 09.09.2019 №НЮ/ВРЗ-10/01 заперечує доводи апеляційної скарги, посилаючись на те, що позивач не надав станом на час прийняття рішення жодних доказів оплати позивачем послуг адвоката, хоча суд надавав необхідний час для подання відповідних доказів. При цьому зазначає, що Верховний Суд у своїх постановах від 05.01.2019 у справі №906/194/1, від 19.02.2019 у справі №914/1071/18, від 14.11.2018 у справі №910/8682/18 визначив, що необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. Відповідно до цього, просить додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 24.07.2019 у справі №914/658/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

16.09.2019 в канцелярію суду від представника скаржника поступила заява №40-21/232 від 12.09.2019 про розподіл судових витрат, згідно якої останній просить прийняти рішення, яким покласти на відповідача судові витрати з оплати професійної правничої допомоги адвоката в сумі 8 000,00 грн. та сплаченого судового збору в сумі 2881,50 грн. До даної заяви долучено копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №849 від 28.12.2010; копію договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018; копію угоди від 28.12.2018 про внесення змін до договору від 24.01.2018 про надання правової допомоги адвокатом; копія угоди від 12.08.2019; детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) по справі; копія акту приймання-передавання наданих послуг до договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018; копія рахунку-фактури №705-08/11 від 11.09.2019; платіжне доручення №40962 від 11.09.2019 про оплату послуг з професійної правничої допомоги у справі №914/658/19. Дана заява разом з додатками надіслана на адресу відповідача 12.09.2019 , що підтверджується зокрема описом вкладення у цінний лист на ім`я відповідача та квитанцією Укрпошти №55.

В судове засідання 26.09.2019 з`явився представник позивача. Відповідач участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 29.08.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 29.08.2019 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів наведених в такій та заявив клопотання про розподіл судових витрат, згідно якої останній просить прийняти рішення, яким покласти на відповідача судові витрати з оплати професійної правничої допомоги адвоката в сумі 8 000,00 грн. та сплаченого судового збору в сумі 2881,50 грн.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про невідповідність додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 24.07.2019 у справі №914/658/19 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного:

У відповідності до вимог ч.1 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як вбачається з обставин справи, відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку позивача суми витрат на професійну правничу допомогу, який викладено в позовній заяві розмір таких витрат становив 30 000,00 грн. (Т-1, а.с.6-15), в подальшому позивачем до стягнення заявлено 40 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (Т-2, а.с.2-6).

Представником позивача у заяві (вх.№40-21/230 від 10.07.2019 (Т-2, а.с.2-6)) щодо прийняття додаткового рішення, зазначено, що у відповідності до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, він надасть докази на підтвердження вартості послуг з професійної правничої допомоги та розміру сум, які підлягають сплаті у зв`язку з розглядом справи.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником позивача до заяви щодо прийняття додаткового рішення долучено наступні докази: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №849 від 28.12.2010; копію договору по надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018; копію угоди про внесення змін до договору від 24.01.2018 про надання правової допомоги адвоката; копію угоди від 25.01.2019; копію угоди про погодження граничного розміру витрат адвоката, пов`язаних із наданням правової допомоги; копія угоди про надання професійної правничої допомоги від 24.05.2019 та консолідовану фінансову звітність АТ «Укрзалізниця» за 2018 рік (Т-2, а.с.2-58).

Крім того, представником позивача згідно супровідного листа, за вих. №40-21/282 від 11.07.2019 (вх. №28864/19 від 15.07.2019) долучено до матеріалів справи наступні докази: копію акту приймання-передавання наданих послуг до договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018 від 11.07.2019; детальний опис виконаних адвокатом робіт по вказаній справі та докази направлення вказаних документів відповідачу (Т-2, а.с.68-79).

Згідно п.1.1. договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018 (Т-2, а.с.8-13), укладеного між адвокатом Гнатенко С.І. та ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу в будь-яких адміністративних, господарських, цивільних справах, кримінальних провадженнях, справах про адміністративні правопорушення, справах по оскарженню дій і рішень посадових осіб та органів державної влади, які розглядаються уповноваженими на те державними органами. Здійснювати представництво інтересів клієнта в судах, органах міністерства внутрішніх справ, що провадять дізнання, досудове слідство, органах прокуратури, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що оплата правової допомоги з виконання окремих (разових) доручень клієнта визначається прейскурантом цін на правову допомогу, з яким клієнт ознайомлений при укладенні цього договору.

Відповідно до пункту 3.4. договору, остаточний розрахунок з адвокатом здійснюється:

- у немайнових спорах, та інших справах, що не підлягають грошовій оцінці, за виконання окремих доручень не пізніше 5 днів з дня набрання чинності судовим рішенням, іншим актом індивідуальної дії прийнятим щодо клієнта або на виконання його доручення, або надання письмового підтвердження адвокатом виконання окремого (разового) доручення клієнта;

- у майнових спорах не пізніше 5 днів з дати зарахування коштів стягнутих на користь клієнта на його розрахунковий рахунок, отримання присудженого майна в натурі.

У п.2.1. угоди про надання професійної правничої допомоги від 24.05.2019 (Т-2, а.с.21), укладеної між представником позивача та позивачем, зазначено, що сторони погодили, що остаточна вартість професійної правничої допомоги адвоката, яка була надана клієнту на стадії досудового врегулювання спору та буде надана адвокатом під час судового розгляду в Господарському суді Львівської області визначається за прейскурантом цін до основного договору в редакції від 28.12.2018 року (введений в дію з 01.01.2019 року) і на дату укладення цій угоди складає 40000,00 грн. з урахуванням податків, зборів, інших обов`язкових платежів та без врахування сум, які підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката необхідних для надання правничої допомоги.

В матеріалах справи міститься акт приймання-передачі наданих послуг від 11.07.2019 до договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018р., з якого вбачається, що загальна вартість наданої професійної правничої допомоги становить 40000,00 грн. (Т-2, а.с.70-72).

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи встановлюється судом на підставі поданих доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судова колегія апеляційного суду зазначає, що на виконання положень ч.2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України позивачем в суді першої інстанції подано акт приймання-передавання наданих послуг від 11.07.2019 до договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018 на суму 40000 грн., який підписаний та скріплений печивами представника позивача та позивачем а також детальний опис виконання адвокатом робіт (наданих послуг) по даній справі (Т-2, а.с.70-78).

Згідно умов договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018 та умовам угоди від 25.01.2019 та угоди від 24.05.2019, вбачається, що спільним волевиявленням сторін обумовлено обов`язок сплати гонорару таким юридичним фактом як набрання законної сили рішенням суду на користь клієнта (позивача) або зарахування суми боргу, пені, відсотків за користування коштами та індексу інфляції на розрахунковий рахунок клієнта (позивача ), що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України.

Рішення місцевим господарським судом у даній справі прийнято 10.07.2019, набрало законної сили 02.08.2019.

06.08.2019 Господарським судом Львівської області видано наказ №051662 на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 10.07.2019 (Т-2, а.с.92)

Як вбачається з обставин справи, на виконання умов договору про надання правової допомоги від 24.01.2018 та угод до неї від 25.01.2019 та від 24.05.2019 - 05.08.2019 адвокатом Гнатенко С.І. виставлено позивачеві рахунок фактуру №705-08/8 від 05.08.2019 на суму 40 000,00 грн. (Т-2, а.с.106) та який оплачено останнім 06.08.2019 згідно платіжного доручення №39431 від 06.08.2019 (Т-2, а.с.107).

Відтак, враховуючи викладене та керуючись приписами ст ст. 626, 627 Цивільного кодексу України, що договір про надання правової допомоги, як різновид цивільно-правового договору укладається між клієнтом та адвокатом (адвокатським об`єднанням, адвокатським бюро) на основі вільного волевиявлення сторін на погодження його умов, що становлять зміст договору; що сторони договору про надання правової допомоги керуються принципом свободи договору при його укладенні з урахуванням вимог ч. 5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і такий не суперечить ч.8 ст. 129 ГПК України, судова колегія вважає необгрунтованою відмову місцевого господарського суду в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представник відповідача у відзиві заперечив проти стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, з тих підстав, що заявлений до стягнення розмір таких витрат, зважаючи на ціну позову, характер спірних правовідносин, категорію та складність справи, є неспівмірним. У зв`язку з чим, просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 5 тис. грн.(Т-1, а.с.209).

Відтак, як вбачається з обставин справи, позивачем до стягнення заявлено 40000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні розумного розміру витрат на професійну правничу допомогу, окрім поданих адвокатом угод та договору про надання правової допомоги, детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та прейскурантом цін на послуги з надання професійної правничої допомоги адвокатом, судом брались до уваги кількість поданих позивачем заяв по суті спору та кількість проведених судових засідань пов`язаних з розглядом справи, час, який міг витратити адвокат для формування правової позиції та складення заяв по суті спору у даній справі, час, який міг витратити представник позивача на збирання доказів та на позасудове врегулювання спору з урахуванням доказів які містяться в матеріалах справи, а також складність справи та поведінку відповідача.

З урахуванням вищенаведеного та з огляду на заперечення відповідача проти стягнення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд прийшов до висновку зменшити розмір таких витрат та стягнути з відповідача на користь позивача 30 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які вважає документально обґрунтованими.

Скаржником в суді апеляційної інстанції подано заяву №40-21/232 від 12.09.2019 про розподіл судових витрат (яка озвучена адвокатом перед судовими дебатами у даній справ) і згідно якої останній просить прийняти рішення, яким покласти на відповідача судові витрати з оплати професійної правничої допомоги адвоката в сумі 8 000,00 грн. та сплаченого судового збору в сумі 2881,50 грн. До даної заяви долучено копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №849 від 28.12.2010; копію договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018; копію угоди від 28.12.2018 про внесення змін до договору від 24.01.2018 про надання правової допомоги адвокатом; копія угоди від 12.08.2019; детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) по справі; копія акту приймання-передавання наданих послуг до договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018; копія рахунку-фактури №705-08/11 від 11.09.2019; платіжне доручення №40962 від 11.09.2019 про оплату послуг з професійної правничої допомоги у справі №914/658/19.

Судова колегія вивчивши подані вище докази, ухвалила відкласти розгляд заяви з врахуванням положень п.5 ч.6 ст. 238 ГПК України, з огляду на те, що в акті приймання передавання наданих послуг від 11.09.2019 до договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018 зазначено, про те, що гонорар за представництво в Господарському суду Львівської області складає 5000, 00 грн. складання тексту апеляційної скарги 3000,00 грн., відтак, враховуючи наведене, представнику позивача слід подати докази понесення витрат на правничу допомогу саме в Західному апеляційному господарському суді.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 276 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відтак, враховуючи наведене, судова колегія ухвалила скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 10.07.2019 у даній справі та прийняти нове про часткове задоволення заяви позивача щодо прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та сум, які підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правової допомоги від 10.07.2019 №40-21/230.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 282, 284 ГПК України, суд, постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Кременчуцький сталеливарний завод - задоволити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 24 липня 2019 року у справі №914/568/19 скасувати.

Заяву позивача щодо прийняття додаткового рішення від 10.07.2019 за вих. №40-21/230 задоволити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» (адреса: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Зубенка, будинок 2; ідентифікаційний код 40123439) на користь Публічного акціонерного товариства «Кременецький сталеливарний завод» (юридична адреса: 39621, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Івана Приходька, буд. 141; ідентифікаційний код 05756783) 30 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. В решті відмовити у задоволенні заяви.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» (адреса: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Зубенка, будинок 2; ідентифікаційний код 40123439) на користь Публічного акціонерного товариства «Кременецький сталеливарний завод» (юридична адреса: 39621, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Івана Приходька, буд. 141; ідентифікаційний код 05756783) 2881,50 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

Відкласти розгляд заяви скаржника про розподіл судових витрат за вих. №40-21/232 від 12.09.2019 в судове засідання на 07.10.2019 об 11 год.30 хв.

Встановити позивачеві строк до 04.10.2019 для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Зобов`язати позивача негайно надіслати ці докази відповідачеві.

Встановити відповідачеві строк до 07.10.2019 для подання заперечень на заяву позивача.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку згідно ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Повну постанову складено 27.09.2019.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Якімець Г.Г.