ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/1542/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Родік Зінаїди Григорівни

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019

у справі №915/1542/19

за позовом Фізичної особи - підприємця Родік Зінаїди Григорівни

до Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

третя особа на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт"

про визнання недійсним кредитного договору №010/01-04/08-384 від 25.06.2008,

(суддя першої інстанції: Коваль С.М., дата та місце прийняття ухвали: 10.06.2019, Господарський суд Миколаївської області, м.Миколаїв, вул.Адміральська, 22)

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 (суддя - Коваль С.М.) матеріали за позовом б/н від 05.06.2019 (вх.№9440/19 від 05.06.2019) Фізичної особи - підприємця Родік Зінаїди Григорівни (далі - ФОП Родік З.Г.) до Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (далі - АТ "Райффайзен Банк Аваль") про визнання недійсним кредитного договору №010/01-04/08-384 від 25.06.2008, надіслано за територіальною підсудністю до Господарського суду м.Києва (01030, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, буд. 44-в).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ФОП Родік З.Г. звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 скасувати, а справу передати на розгляд Господарському суду Миколаївської області.

На думку апелянта, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим, ухвала Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 у справі №915/1542/19 підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги, ФОП Родік З.Г. посилається на ч.ч.1,2 ст.27 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Апелянт зазначає, що ч.ч. 1,2,5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленою ст.30 цього Кодексу.

Також апелянт посилається на п.8 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником: стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт також посилається на Постанови пленуму Вищого господарського суду від 29.05.2013 №11, від 24.10.2011 №10, інформаційний лист Вищого господарського суду України N 01-8/350 від 26.03.2002, а також ч.ч.1,2 ст. 1054, ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України.

На думку апелянта ухвала Господарського суду Миколаївської області про передачу справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) від 10.06.2019 порушує процесуальні норми, принципи процесуальної економії, добросовісності, розумності та справедливості.

Крім того, 18.09.2019 від АТ "Райффайзен Банк Аваль" надійшов відзив на апеляційну скаргу по справі №915/1542/19.

На думку відповідача, оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального та матеріального права (правил підсудності) шляхом правомірного застосування судом першої інстанції ч.1 ст.20, ч.ч. 1-2 ст.27, п.1 ч.1 ст.31 Господарського процесуального кодексу України; ст.93 Цивільного кодексу України; ст.1 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

АТ "Райффайзен Банк Аваль" у своєму відзиві зазначає, що відповідач у справі, місцезнаходження якого згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: м.Київ, вул.Лєскова,9. Отже, відповідач зазначає, що даний позов має розглядатись за загальним правилом про підсудність - за місцем знаходження відповідача.

У своєму відзиві відповідач просить суд апеляційної інстанції залишити ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Окрім цього, 19.09.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" також надійшов відзив на апеляційну скаргу ФОП Родік З.Г. по справі №915/1542/19.

У своєму відзиві ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" вважає, що апеляційна скарга ФОП Родік З.Г. не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

На думку ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" апелянт невірно тлумачить зміст п.8 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, і як результат, невірно намагається застосувати у даному випадку право, передбачене п.9 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України.

ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" у своєму відзиві погоджується з апеляційною скаргою, де за текстом апелянт вірно зазначив, що спори, пов`язані з укладанням, зміною умов, розірванням чи визнанням недійсними договорів, підлягають вирішенню господарським судом за місцезнаходженням однієї з сторін, до якої звернувся заявник.

Таким чином ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ФОП Родік З.Г. відхилити, а ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 у справі №915/1542/19 залишити без змін.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 апеляційну скаргу ФОП Родік З.Г. на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 по справі №915/1542/19 залишено без руху.

27.08.19 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява від ФОП Родік З.Г. про усунення недоліків, допущених в апеляційній скарзі на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 по справі №915/1542/19, в якій апелянт надав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

У зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії суддів Савицького Я.Ф. у відпустці, відповідно до розпорядження керівника апарату суду №657 від 04.09.2019 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2019 визначено новий склад колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів-учасників колегії: Діброви Г.І., Ярош А.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Родік З.Г. на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 по справі №915/1542/19, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП Родік З.Г. звернулася до Господарського суду Миколаївської області з позовом від 05.06.2019 (вх.№9440/19 від 05.06.2019) до АТ "Райффайзен Банк Аваль" про визнання недійсним кредитного договору №010/01-04/08-384 від 25.06.2008.

В обґрунтування позовної заяви ФОП Родік З.Г. зазначає наступне.

25.06.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником якого є АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ФОП Родік З.Г . було укладено кредитний договір №010/01-04/08-384, за умовами якого Банк повинен був надати ФОП Родік З.Г. кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 68 042,00 дол. США зі сплатою за користування кредитними коштами 15,5% річних з кінцевим терміном повернення 18.06.2018. В подальшому умови договору змінювалися шляхом укладання додаткових договорів.

Крім того, 28.06.2008 між ФОП Родік З.Г. (іпотекодавцем) та відповідачем (іпотекодержателем), було укладено договір іпотеки №2159, посвічений приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області.

Скаржник також зазначає, що висновком експерта №18-657/658 судово-економічної експертизи за матеріалами справи №915/923/15, складеним 20.12.2008 встановлено, що додаток до кредитного договору №010/01-04/08-384 від 25.06.2008 не містить графіку платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань позичальника за кожним платіжним періодом. Відтак графік платежів, що є додатком до кредитного договору №010/01-04/08-384 від 25.06.2008 не відповідає вимогам п.3.2. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України 10.05.2007 №168. Крім того, графік платежів не відповідає п.1.4. Кредитного Договору №010/01-04/08-384 від 25.06.2008, в якому вказано, що „Графік повернення Кредиту" (Додаток №1) містить суми зобов`язань позичальника щодо повернення кредиту та сплати процентів, та строки їх виконання за цим Договором".

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 матеріали за позовом б/н від 05.06.2019 (вх.№9440/19 від 05.06.2019) ФОП Родік З. Г. до АТ "Райффайзен Банк Аваль" про визнання недійсним кредитного договору №010/01-04/08-384 від 25.06.2008, було надіслано за територіальною підсудністю до Господарського суду м.Києва (01030, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, буд. 44-в).

Суд першої інстанції, з посиланням на ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, зазначив, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням відповідача.

Місцевий господарський суд також посилається на ст. 93 Цивільного кодексу України, відповідно до якої місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку, а також на ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" згідно з якою, місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Судом першої інстанції було зазначено, що в позовній заяві позивач зазначає відповідачем - АТ "Райффайзен Банк Аваль" та вказує його місцезнаходження: 01011, м.Київ, вул.Лєскова, 9.

Також суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що згідно даних з сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача є: 01011, м.Київ, вул.Лєскова, 9.

Отже, місцевий господарський суд, посилаючись на п. 1 ч.1 та ст. 31 Господарського процесуального кодексу України зазначив, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд вирішив, що матеріали за позовом ФОП Родік З. Г. до АТ "Райффайзен Банк Аваль" про визнання недійсним кредитного договору №010/01-04/08-384 від 25.06.2008, не є підсудним Господарському суду Миколаївської області, так як місцезнаходження відповідача АТ "Райффайзен Банк Аваль" є: 01011, м.Київ, вул.Лєскова, 9, у зв`язку з чим позов, поданий з порушенням правил територіальної підсудності, та у відповідності з вимогами ст. 31 Господарського процесуального кодексу України підлягає передачі до Господарського суду м.Києва.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ФОП Родік З.Г. на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 по справі №915/1542/19 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до Глави 2 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ визначається за предметними, суб`єктними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (ст.30 Господарського процесуального кодексу України ).

У відповідності до норм ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи.

Визначаючи територіальну підсудність справи, господарські суди повинні враховувати, що місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених ним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Предметом спору в даній справі є саме визнання договору недійсним, а тому місцевим господарським судом вірно зазначено, що спір у даній справі виник щодо самого факту наявності чи відсутності укладеного між сторонами Кредитного договору №010/01-04/08-384 від 25.06.2008, а не щодо його виконання, а тому підсудність справи визначається за правилами ч.ч. 1,2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, тобто за місцем знаходження відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що місцезнаходженням відповідача АТ "Райффайзен Банк Аваль" є м.Київ, вул.Лєскова, 9, що також підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З огляду на зазначене, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду вважає правомірним висновок суду першої інстанції про передачу даної справи за підсудністю за місцезнаходженням відповідача до Господарського суду м.Києва (01030, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, 44-в).

Посилання апелянта на п.8 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України судовою колегією не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що зазначений пункт регламентує саме правовідносини, пов`язані із процедурою банкрутства і статусом особи, як боржника, а також вказаний пункт стосується лише справ про банкрутство.

Крім того, судом апеляційної інстанції не приймаються посилання позивача в апеляційній скарзі на справу №915/1715/15, оскільки на час розгляду даної справи у відповідача існував відокремлений підрозділ у Миколаєві - Миколаївська обласна дирекція ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», у зв`язку з чим на той час справа розглядалась за місцем знаходження відокремленого підрозділу юридичної особи відповідача (м.Миколаїв, вул.Артилерійська, 19-а).

Таким чином, Господарський суд Миколаївської області правильно встановив обставини, які з урахуванням процесуального законодавства обумовлюють розгляд справи за підсудністю Господарським судом м.Києва, тому правомірно постановив оскаржувану ухвалу про направлення справи за підсудністю до Господарського суду м.Києва, оскільки правила підсудності унеможливлюють розгляд такої справи та ухвалення рішення по суті спору у спосіб інший, ніж визначено ст.27 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, а прийняту у справі ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 по справі №915/1542/19 слід вважати такою, що відповідає нормам процесуального права, у зв`язку з чим підстав для її зміни чи скасування, не вбачається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Родік Зінаїди Григорівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 по справі №915/1542/19 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 по справі №915/1542/19 - без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Родік Зінаїди Григорівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 по справі №915/1542/19 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2019 по справі №915/1542/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош