ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 жовтня 2019 р. Справа № 903/329/19

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Коваль Олександр Миколайович

за участю представників сторін:

від позивача: Олейник І.Ю. - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №421 від 26.05.2009, договір про надання правової допомоги від 22.04.2019, ордекр серія ВЛ № 000,051172 від 03.05.2019

від відповідача: ОСОБА_5 - директор виписка з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТзОВ «Експорт Л» (посвідчення водія НОМЕР_1 від 04.11.2005)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/329/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Крутоголового Ігоря Вадимовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експорт-Л" про стягнення 142586,66 грн.,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2019 фізична особа-підприємець Крутоголовий Ігор Вадимович звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експорт-Л" про стягнення 142586,66 грн.

Заява обґрунтована не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно договору №11062018 від 11.06.2018.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 07.05.2019 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Крутоголового Ігоря Вадимовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експорт-Л" про стягнення 142586,66 грн. залишено без руху. Зобов`язано позивача не пізніше 10-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви та подати суду: докази часткової оплати товару; докази направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів; належні докази, які підтверджують повноваження представника позивача на підписання позовної заяви; пояснення чи доповнення до позовної заяви з зазначенням офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача (за наявності) та відомих позивачу номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача.

Позивач ухвалу суду від 07.05.2019 отримав 10.05.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень №467.

20.05.2019 позивач подав супровідний лист, в якому зазначив, що позивачу не відома офіційна електронна адреса та номер засобу зв`язку відповідача та долучив звіти (банківські виписки) за період 01.07.2018 по 30.09.2018, з 01.10.2018 по 31.12.2018, з 01.01.2019 по 31.03.2019, договір про надання правової допомоги від 22.04.2019.

Ухвалою суду від 21.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача 28.05.2019 подав письмові пояснення, в яких просить стягнути з ТзОВ «Експорт-Л» в користь ФОП Крутоголового І.В. кошти в розмірі 142586,66 грн., з них 122966,00 грн. - заборгованість за переданий товар, 19620,00 грн. - пені, 2138,80 грн. - судовий збір та 6000,00грн. - витрати на правову допомогу.

ТзОВ "Експорт-Л" 03.06.2019 подало заяву, яка обґрунтована тим, що наданий суду як доказ текст договору відповідачем не укладався, оскільки перша сторінка договору не містить підпису. По даному факту відповідач подав заяву про скоєння злочину до Луцького ВП ГУНП у Волинській області. Вважає, що для повного та всебічного встановлення обставин справи, розгляд слід проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.06.2019 заяву ТзОВ"Експорт-Л" від 03.06.2019 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження задоволено. Суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначити на 02.07.2019 о 11:30 год.

Ухвалою суду від 02.07.2019 продовжено ТзОВ Експорт-Л» строк для подачі відзиву до 16.07.2019. Встановлено ФОП Крутоголовому І. В. строк для подачі відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву. Розгляд підготовчого засідання відкладено на 31.07.2019

15.07.2019 представник ТОВ «Експорт-Л» подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача понесені відповідачем всі судові витрати (витрати на правову допомогу, витрати на проведення судових експертиз та інші витрати), з огляду на наступне:

- позивачем надано шість накладних, жодна з яких не містить вказівки до якого виду накладної вона відноситься, чи до товарно-транспортної чи до видаткової;

- згідно п.2.1 доданого Позивачем до матеріалів справи Договору визначено, що Поставка товару Покупцеві здійснюється за рахунок Продавця, тобто позивача. Згідно доданих до матеріалів справи накладних, в черговий раз звертаємо увагу, що невідомо яких (товарно-транспортних чи видаткових), Відповідач мав отримати 3217 піддонів, загальною вагою від 57906 кг до 77208 кг (вага залежить від сухості пиломатеріалів використаних для його виробництва 18-24 кг/1 піддон).

Вважає, що в разі використання звичайної видаткової накладної, а не товарно- транспортної із залученням спеціальної автомобільної техніки, Позивач міг фізично передати за свій рахунок, а Відповідач міг фізично отримати товар вагою від 57906 кг до 77208 кг.

-додані до матеріалів справи накладні не відповідають по формі і змісту товарно-транспортній накладній форма якої (Форма № 1 -ТН) затверджена наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні»;

- вважає, що позивачем не додано ні замовлень на поставку, ні доказів отримання таких замовлень від покупця;

- зазначає, що договір має містити його невід`ємну частину - специфікацію товарів як окремий документ, в якому відображені загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами, такого документу позивач не надав;

- позивач стверджує, що 26.04.2019 надсилав на адресу Відповідача претензію від 25.04.2019, про що додає докази, накладну 554, фіскальний чек на суму 23 грн. та опис вкладення. Водночас, опис вкладення в цінний лист доданий як доказ надсилання претензії не містить відбитку поштового календарного штемпеля. Доданий до матеріалів справи опис вкладення як доказ надсилання претензії не є належним та допустимим доказом, так як не відповідає встановленим правилам;

- повідомляє, що 23.04.2019 ОСОБА_5 , як керівник ТОВ «Експорт-Л» подав заяву про вчинення в період часу з 08.04.2019 по 23.04.2019 року невстановленою особою крадіжки з офісного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 фінансової та бухгалтерської звітності та печатки ТзОВ «Експорт-Л». По факту поданої заяви 24.04.2019 зареєстровано кримінальне провадження №0001437 з правовою кваліфікацією правопорушення ч.1ст. 357 КК України - викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, а також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.

Протокольною ухвалою від 31.07.2019 суд відклав розгляд справи у підготовчому засіданні на 05.08.2019.

Представник позивача 01.08.2019 подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що одержуючи товар та підписуючи накладну відповідач був обізнаний з кількістю, асортиментом замовленого товару та його вартістю. Крім того, відповідач в своїх запереченнях не вказав, що він не одержував товари чи, що він не підписував накладних на його одержання, чи він мав інші претензії до товару, оскільки жодних доказів звернення з будь-якими претензіями щодо якості та кількості товару у ТОВ «Експорт-Л» немає.

05.08.2019 представник відповідача подав наступні документи:

- клопотання, в якому просить зупинити провадження у справі до набрання законної сили вироком суду у кримінальному провадженні №0001982, чи ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності у цьому ж провадженні;

- клопотання, в якому просить суд призначити експертизу давності документа - договору №11062018 від 11.06.2018.

Протокольною ухвалою від 05.08.2019 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, продовжив строк розгляду справи у підготовчому судовому засіданні на 30 календарних днів до 04.09.2019, розгляд справи відклав на 03.09.2019.

Представник позивача 20.08.2019 подав заперечення на призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі, оскільки відповідач жодного разу не заперечив факт одержання товару чи його часткової оплати. Крім того, відповідач не звертався із зустрічним позовом про визнання недійсним договору №11062018 від 11.06.2018. Вважає, що вирішення питань, які бажає поставити відповідач перед судовим експертом ніяким чином не спростовують позовні вимоги та не з`ясовують обставин, що мають значення для справи.

Протокольною ухвалою від 03.09.2019 суд клопотання представника відповідача про призначення експертизи залишив без розгляду; за письмовою згодою сторін закрив підготовче судове засідання та перейшов до розгляду справи по суті; розгляд справи по суті відклав на 24.09.2019 о 11.30год.

У визначений судом день та час сторони своїх представників в засідання суду не направили.

Ухвалою суду від 24.09.2019 розгляд справи по суті відкладено на 01.10.2019 о 09:30 год.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні подав заяву, в якій просить суд призначити колегіальний розгляд справи, оскільки вважає, що категорія справи є складною, з огляду на наявні на даній стадії процесу матеріали справи, недоведеність позивачем за позовом необхідності вважати безспірним та очевидним договірного характеру відносин між сторонами, наявність заперечень директора та власника відповідача щодо підписання договору поставки, а також розумності строку розгляду судового спору.

Згідно до ч.10 ст. 33 ГПК України якщо справа має розглядатися суддею одноособово, але цим Кодексом передбачена можливість колегіального розгляду такої справи, питання про призначення колегіального розгляду вирішується до закінчення підготовчого засідання у справі (до початку розгляду справи, якщо підготовче засідання не проводиться) суддею, який розглядає справу, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що постановляється ухвала.

Оскільки підготовче провадження закрито 03.09.2019, то суд протокольною ухвалою від 01.10.2019 відмовив представнику відповідача у задоволенні клопотання про колегіальний розгляд справи.

Після відмови у колегіальному розгляді справи представник ТзОВ «Експорт Л» подав заяву про відвід судді Гарбара І.О.

Заява обґрунтована тим, що суддею Гарбаром І.О. відмовлено у колегіальному розгляді справи, яка фактично для ТзОВ «Експорт Л» є відкритим продовженням рейдерства, що розпочато ФОП Крутоголовим І.В. у квітні 2019.

Доводить, що завданням господарського судочинства має бути захист підприємства, а в даному випадку, ФОП Крутоголовий І.В. попередньо сфальшувавши докази в ствердження наявності між сторонами цієї справи договірного характеру намагається використати судову процедуру не тільки для укриття своєї протиправної діяльності, а і для чергового свавільного заволодінням майном відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно до ч.3 ст.43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи доводи відповідача, суд визнав подане відповідачем клопотання про відвід судді, як зловживанням процесуальними правами.

Протокольною ухвалою від 01.10.2019 заяву про відвід судді залишено без розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що текст договору відповідачем не укладався, оскільки перша сторінка не містить підпису.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2018 між фізичною особою - підприємцем Крутоголовим Ігорем Вадимовичем (ФОП Крутоголовий І.В. , продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експорт-Л» (ТзОВ «Експорт-Л», покупець) укладено договір №11062018 (а.с.16).

Згідно п.1.1 - 1.2 договору продавець зобов`язався поставити в обумовлені строки покупцеві товар, а саме дерев`яні піддони, брикет паливний, пиломатеріали обрізні, гранули паливні, торфобрикет, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар згідно умов цього договору. Сума договору становить 1500000грн.

За цим Договором найменування товару, його асортимент та ціна визначається в Видаткових накладних, в яких зазначається: найменування товару, одиниця виміру кількості товару, загальна кількість товару, та які є невід`ємними частинами даного Договору (п.1.3 договору).

Пунктами 3.1-3.3 договору сторони передбачили, що вартість товарів, що поставляються за цим Договором, визначається в накладних, які є невід`ємними частинами даного Договору. Розрахунки за поставлені товари здійснюються на протязі 3-ох днів з моменту передачі товару згідно накладних на поточний рахунок Продавця. Розрахунки сторін здійснюються у національній грошовій одиниці України.

Відповідно до п.5.4 договору за несвоєчасну оплату за поставлений товар, покупець виплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми прострочення, за кожний день прострочення, до моменту повного виконання покупцем свого зобов`язання по оплаті.

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 11 червня 2019. У випадку, якщо жодна із-сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за 45 календарних днів до його закінчення, даний Договір вважається пролонгованим на 1 рік ( п. 6.1-6.2 договору).

На виконання умов договору позивач передав у власність відповідача товар на загальну суму 1495901 грн., що підтверджується реєстром накладних №1-46 за період з 03.07.2018 по 19.11.2018 (а.с.7-8), однак, відповідач частково виконав свої зобов`язання по Договору перерахувавши на розрахунковий рахунок позивача 1372935 грн., що підтверджується банківськими виписками за період з 01.07.2018 по 30.09.2018 та за період з 01.01.2019 по 31.03.2019 (а.с.34-70).

Таким чином, сума основного боргу за договором становить 122966,00 грн. за неоплачені накладні №41 від 05.11.2018, №42 від 07.11.2018, №43 від 12.11.2018, №44 від 14.11.2018, №45 від 16.11.2018 №46 від 19.11.2018 (а.с.17-22).

З метою досудового врегулювання спору, 26.04.2019 ФОП Крутоголовий І.В. надіслав на юридичну адресу ТОВ «Експорт-Л» претензію (а.с.23-27), однак, остання залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 144 ГК України, майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що в даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між ними договір №11062018 від 11.06.2018 предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Відповідно до ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з положеннями статті 193 ГК України, статей 526, 527, ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання.

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п. 1 ст. 549 ЦК України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з представленим господарському суду розрахунком (а.с.15) до позовної заяви позивачем відповідно до п.5.4 договору нараховано відповідачу 19620,66 грн. пені за порушення строків виконання грошових зобов`язань.

Перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості (а.с.168-169) за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення «ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ» по пені, суд дійшов висновку, що правомірним є нарахування та підлягає стягненню з відповідача 19620,66 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором №11062018 від 11.06.2018 підлягають задоволенню в сумі 142586,66 грн., в т.ч.: 122966 грн. - основний борг, 19620,66 грн. - пені.

Подаючи позов до суду та в письмових поясненнях від 28.05.2019 позивач просив стягнути 6000,00 грн. витрат на послуги адвоката.

При цьому, щодо розміру суми, яка підлягає відшкодуванню за послуги адвоката судом враховано приписи абзацу 2 п. 6.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", в якому зазначено, що суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Позивач у справі оплату послуг адвоката підтвердив договором про надання правової допомоги адвокатом від 22.04.2019, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №421 від 05.06.2019, ордером серія ВЛ №000,051172 від 03.05.2019, актом виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 28.05.2019, квитанцією від 23.05.2019 (а.с.28,30, 33, 76-77).

Приймаючи до уваги наведене вище, виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає підставним та обґрунтованим стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Заперечення відповідача щодо накладних, які на його думку не відповідають по формі і змісту товарно-транспортній накладній, спростовується наступним, згідно ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Щодо посилання відповідача на відсутність в матеріалах справи специфікації, то дане твердження спростовується умовами договору, а саме п.2.4., 3.1, де сторонами погоджено, що кількість та асортимент товарів та вартість товару, що поставляється визнається у накладних, які є невід`ємною частиною договору. Отже, підписуючи накладні відповідачу було відомо про кількість, асортимент товару та його вартість.

Щодо відсутності календарного штемпеля та підпису працівника пошти на описі вкладення у цінний лист (надіслання відповідачу претензії), даний факт спростовується, оскільки на описі вкладенні існує підпис та штемпель (а.с.27). Разом з тим, згідно витягу щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" № 554 (а.с.170) поштове відправлення вручено 07.05.2019 о 12:38 год.

Оскільки, розгляд справи в суді доведено з вини відповідача, то судові витрати по справі, які складаються із судового збору в сумі 2138,80 грн. та в сумі 6000,00грн. на підставі ст. 126, 129 ГПК України, слід покласти на нього.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

За таких обставин, інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору з наведених вище підстав, впливу не мають.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 232, 236-242 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експорт-Л" (вулиця Сухарєва, будинок 15А, місто Рожище, Волинська область, 45100, ) на користь Фізичної особи-підприємця Крутоголового Ігоря Вадимовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) 142586,66 грн. (сто сорок дві тисячі п`ятсот вісімдесят шість гривень шістдесят шість копійок ( з них: 122966 грн. - основний борг, 19620,66 грн. - пеня) та 2138,80 грн.(дві тисячі сто тридцять вісім гривень вісімдесят копійок) витрат по сплаті судового збору, 6000,00 грн. (шість тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 07.10.2019.

Суддя І. О. Гарбар