ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2110/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" за вх. № 2-4627/19 про забезпечення позову у справі № 916/2110/19

за позовом: Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" (вул. Базарна, 17, м. Одеса, 65014)

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Авер Технолоджі" (вул. Хімічна, 1/27, офіс 411, м. Одеса, 65031); 2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 179392,19 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авер Технолоджі" та ОСОБА_1 , в якій, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 15665/19 від 06.08.2019), просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за договором про надання овердрафту №290 від 23.11.2018 в розмірі 179392,19 грн, з яких: 158626,25 грн боргу за прострочення кредиту; 18777,92 грн пені за непогашення кредиту; 341,36 грн пені за непогашення відсотків; 1616,54 грн 3% річних по простроченому основному боргу; 30,11 грн 3% річних по прострочених відсотках.

Підставою позову позивач визначив неналежне виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов`язань за вищевказаним договором, у зв`язку із чим банк звернувся до суду з відповідним позовом як до відповідача-1 (боржника за договором), так і до відповідача-2 (поручителя на підставі договору поруки №290/1 від 23.11.2018).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.07.2019 позовну заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, підготовче засідання призначено на "28" серпня 2019 р. о 12:30.

У судовому засіданні 28.08.2019 судом протокольно було ухвалено оголосити перерву у підготовчому засіданні до « 30» вересня 2019 о 11год.20хв.

06.09.2019 до канцелярії суду від позивача за вх. № 2-4268/19 надійшла заява, в якій останній просив суд вжити заходи забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на житлову квартиру, яка належить на праві власності відповідачу-2 - ОСОБА_1 , в межах ціни позову - 179392,19 грн.

При розгляді вищевказаної заяви судом було встановлено, що її подано без додержання вимог ст. 139 ГПК України, оскільки вона не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим суд ухвалою від 09.09.2019 повернув заяву та додані до неї документи позивачу без розгляду.

25.09.2019 до канцелярії суду від позивача за вх. № 2-4627/19 повторно надійшла заява, в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на житлову квартиру, загальною площею 84,3 кв.м., з яких 29,3 кв.м. житлової площі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та належить на праві власності поручителю - ОСОБА_1 , в межах ціни позову - 179392,19 грн. Також позивач просить суд не застосовувати зустрічне забезпечення позову.

В обґрунтування вищевказаної заяви позивач зазначає, що у боржника ТОВ «Авер Технолоджі» відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення спірної заборгованості, при цьому позивач припускає, що майно, яке перебуває у власності поручителя ОСОБА_1 , може бути реалізоване останнім з метою уникнення відповідальності за невиконання зобов`язань, що, в свою чергу, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Крім того, посилаючись на висновки, викладені у постанові КГС ВС від 19.02.2019 по справі №911/1695/18, позивач зазначає, що вимога суду про забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, можуть висуватися судом з урахуванням певних обставин справи, але не визначаються як неодмінна умова забезпечення позову.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 25.09.2019 р. №439 на підставі п.5.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області в редакції від 13.03.2019 (протокол № 17-02/2019), у зв`язку з перебуванням судді Бездолі Д.О. з 12.09.2019 по 27.09.2019 у відпустці та надходженням до суду 25.09.2019р. за вх. № 2-4627/19 заяви про забезпечення позову по справі № 916/2110/19, з метою дотримання строків, визначених ст.140 ГПК України, вказану заяву було призначено до повторного автоматизованого розподілу та передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Лічману Л.В.

Ухвалою суду у складі судді Лічман Л.В. від 27.09.2019 суддею заявлено самовідвід від розгляду заяви про забезпечення позову вх. №2-4627/19 від 25.09.2019р. по справі №916/2110/19, у зв`язку з тим, що станом на 27.09.2019 суддя Бездоля Д.О. не перебуває у відпустці, знаходиться на робочому місці та розглядає справи, які знаходяться в його провадженні, а отже станом на 27.09.2019 відсутні підстави для розгляду суддею Лічманом Л.В. заяви про забезпечення позову вх. №2-4627/19 від 25.09.2019 по справі №916/2110/19.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Одеської області №445 від 27.09.2019 заяву про забезпечення позову за вх. № 2-4627/19 від 25.09.2019 та матеріали справи передано раніше визначеному складу суду, а саме судді Бездолі Д.О.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" про забезпечення позову за вх. № 2-4627/19 від 25.09.2019, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У п. 3 постанови від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" Пленум Вищого господарського суду України роз`яснив, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести суду необхідність вжиття у справі заходів забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, а також необхідним, в даному випадку, є обґрунтування заявником обставин, які б свідчили, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, а оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Здійснивши оцінку доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням вимог розумності, обґрунтованості і адекватності, суд дійшов висновку, що заява позивача задоволенню не підлягає, оскільки остання не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку про неможливість або утруднення виконання рішення суду у майбутньому у разі невжиття таких заходів, а припущення позивача щодо потенційної можливості вчинення відповідачем-2 дій, спрямованих на реалізацію майна, без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 05.09.2019 по справі №911/527/19 зазначив, що при розгляді справи про стягнення коштів застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на об`єкт нерухомого майна не є співмірним із позовними вимогами, оскільки у такому випадку немає зв`язку між обраним позивачем заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги у справі.

За вищевикладених обставин, у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" за вх. №2-4627/19 про забезпечення позову у справі №916/2110/19 - відмовити.

2. Судовий збір в розмірі 960,50 грн, сплачений меморіальним ордером від 16.08.2019 № , за розгляд заяви про забезпечення позову покласти на Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк".

Ухвала набрала законної сили 27.09.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя Д.О. Бездоля