ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Справа№ 910/5666/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 31.07.2019 (№09.1-04.1/6201/19 від 08.08.2019) Приватного акціонерного товариства Компанія Райз на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2019

за скаргою Приватного акціонерного товариства Компанія Райз на бездіяльність Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ

у справі №910/5666/18 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Заступника керівника Дубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дубенської міської ради Рівненської області

до Приватного акціонерного товариства Компанія Райз

про стягнення 7 186 947,28 грн

за участю представників учасників справи:

від прокуратури Шпак М.В., посвідчення №052801 від 10.05.19

від Дубенської міськради не з`явились

від ПП Компанія Райз Шупик О.С., довіреність № б/н від 16.05.19

від ДВС Левіцький Т.К., довіреність № б/н від 14.01.19

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 у справі №910/5666/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019, позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Компанія Райз на користь Дубенської міської ради Рівненської області 7.186.947,28 грн збитків у вигляді упущеної вигоди, стягнуто з Приватного акціонерного товариства Компанія Райз на користь Прокуратури Рівненської області 107 804,21 грн витрат по сплаті судового збору.

05.02.2019 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

08.07.2019 від Приватного акціонерного товариства Компанія Райз до Господарського суду міста Києва надійшла скарга на бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ, в якій скаржник просить визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Левіцького Т.К., яка полягає у не вчиненні дій щодо передачі виконавчих проваджень №58650754, №58634227 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання та подальшого здійснення їх в межах зведеного виконавчого провадження №55597446; зобов`язати державного виконавця вчинити необхідні дії щодо такої передачі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 в задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства Компанія Райз на бездіяльність Печерського районного відділу Держаної виконавчої служби міста Київ відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, відповідач Приватне акціонерне товариство Компанія Райз 01.08.2019 звернувся з апеляційною скаргою б/н від 31.07.2019 (№09.1-04.1/6201/19 від 22.04.2019), в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 у справі №910/5666/18 скасувати, скаргу відповідача задовольнити та визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Левицького Т.К., і зобов`язати державного виконавця вчинити необхідні дії щодо такої передачі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом на підставі неправильного застосування норм матеріального права. Так, апелянт вказує на те, що при відкритті виконавчих проваджень держаним виконавцем допущено неправомірну бездіяльність щодо перевірки наявності інших виконавчих проваджень стосовного одного і того ж боржника та, відповідно, передачу виконавчого документу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Також скаржник вказує на те, що норми Закону України «Про виконавче провадження» не містять положень щодо виключного права директора Департаменту ДВС МЮУ приймати рішення з передачі виконавчих проваджень до відповідного відділу.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 апеляційну скаргу б/н від 31.07.2019 (№09.1-04.1/6201/19 від 08.08.2019) Приватного акціонерного товариства Компанія Райз на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 у справі №910/5666/18 залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою б/н від 31.07.2019 (№09.1-04.1/6201/19 від 08.08.2019) Приватного акціонерного товариства Компанія Райз на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2019, встановлено процесуальний строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, а також усім учасникам провадження надано строк на подання клопотань, заяв, пояснень протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, але не пізніше 16.09.2019. Розгляд справи призначено на 23.09.2019.

18.09.2019 (передано до пересилання до поштової установи 16.09.2019) від Дубенської місцевої прокуратури надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому прокуратура просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, прокурор вказує на те, що місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для визнання бездіяльності старшого державного виконавця Левицького Т.К. неправомірною, оскільки питання про передачу виконавчого документа іншому органу державної виконавчої служби вирішується начальником органу державної виконавчої служби вищого рівня, про що приймається відповідна постанова.

Інші учасники провадження не скористались своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 263 ГПК України, та не подали суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Представники Дубенської міської ради Рівненської області в судове засідання 23.09.2019 не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованої поштової кореспонденції № 241, згідно якого 09.09.2019 стягувачем отримано процесуальний документ суду. Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від даного учасника справи не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання міськрадою не повідомлялось.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, враховуючи те, що явка представників учасників провадження судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників Дубенської міської ради Рівненської області, яка належним чином повідомлена про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Представник Приватного акціонерного товариства Компанія Райз в судовому засіданні 23.09.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 скасувати повністю, скаргу товариства задовольнити, визнати неправомірною бездіяльність органу державної виконавчої служби та зобов`язати вчинити відповідні дії.

Прокурор та представник органу державної виконавчої служби заперечили проти доводів апелянта та поросили, ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно п. 25 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця.

За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Постановою старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Левицьким Тимофієм Костянтиновичем від 20.03.2019 ВП №58634227 відкрито виконавче провадження на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 05.02.2019 у справі №910/5666/18 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Компанія "РАЙЗ" на користь на користь Прокуратури Рівненської обл. кошти в розмірі 107 804,21 грн.

Постановою старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Левицьким Тимофієм Костянтиновичем від 18.03.2019 ВП №58650754 відкрито виконавче провадження на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 05.02.2019 у справі №910/5666/18 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Компанія "РАЙЗ" на користь на користь Дубенської міської ради Рівненської області суму у розмірі 7 186 947,28 грн.

Обґрунтовуючи підставу звернення зі скаргою про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця з примусового виконання рішення суду у даній справі, Приватне акціонерне товариство "Компанія "РАЙЗ" вказував на те, що оскільки на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № 55597446, виконавчі провадження №58634227 та №58650754, в силу ч. 3, ч. 4 ст. 25, ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають передачі Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання та подальшого здійснення їх в межах зведеного виконавчого провадження № 55597446.

Місцевий господарський суд постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні скарги виходив з недоведеності вчинення державним виконавцем неправомірності дій з не передання вищенаведених матеріалів виконавчого провадження на виконання в рамкам зведеного провадження № 55597446.

Колегія судів за результатами перегляду в апеляційному порядку оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 погоджується з вищевикладеними висновками з огляду на таке.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, за приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної влади (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців, правових статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, відносно боржника - Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз» у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувають кілька виконавчих проваджень, в тому числі ВП №№ 49881496, 55583162, 56631625, які об`єднані та приєднані до зведеного виконавчого провадження ВП № 55597446.

30.05.2019 ПАТ «Компанія «Райз» зверталося до державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Левіцького Т.К. з проханням винести постанову про передачу виконавчих проваджень ВП № 58650754 та ВП № 58634227 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

10.06.2019 начальником Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Ярушевською І.І. повідомлено про неможливість задоволення звернення, оскільки питання про передачу виконавчого документа іншому органу державної виконавчої служби вирішується начальником органу державної виконавчої служби вищого рівня, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби, утворення виконавчої групи, якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного органу державної виконавчої служби до іншого.

Передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до абз 6 п. 14 розділу ІІІ Інструкції у разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Згідно з п. 6 розділу V Інструкції виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби.

Абзацем 3 пункту 7 розділу V Інструкції визначено, що передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, інших органів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби.

Згідно з п. 8 розділу V Інструкції У випадках, передбачених абзацами третім та четвертим пункту 7 цього розділу, особа, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, виносить вмотивовану постанову, де обов`язково зазначаються обставини, що обумовили передачу виконавчого провадження, та строки передачі матеріалів виконавчого провадження, які не можуть перевищувати п`яти робочих днів. Постанова надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідних органів державної виконавчої служби.

З урахуванням приписів вищенаведених норм, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що виконавчі провадження можуть бути передані до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за рішенням директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Оскільки матеріали справи не містять доказів наявності постанови директора департаменту державної виконавчої служби про передачу матеріалів виконавчого провадження №58634227 та №58650754, що знаходяться на виконанні у Печерському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, апеляційна інстанція вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що заявником належними засобами доказування в порядку ст. 74 ГПК України не доведено неправомірності бездіяльності державного виконавця зі скерування вищенаведених виконавчих проваджень до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для їх приєднання до зведеного виконавчого провадження № 55597446. Відтак підстав для задоволення скарги Приватного акціонерного товариства Компанія Райз не вбачається.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при вирішенні даного спору місцевий господарський суд, розглядаючи скаргу Приватного акціонерного товариства Компанія Райз, правильно застосував приписи чинного матеріального права та, відповідно, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в її задоволенні.

Доводи апеляційної скарги про те, що норми Закону України «Про виконавче провадження» не визначають виключного права директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з прийняття рішення про передачу виконавчих проваджень відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки приписи ч. 4 ст. 25 Закону № 1404-VIII містять відсилочні положення щодо передачі виконавчих проваджень в порядку, визначеному Міністерством юстиції України. Тоді як, Інструкція з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, встановлено саме такий порядок, який не суперечить приписам чинного спеціального нормативно-правового акту.

Твердження апелянта про те, що державний виконавець при відкритті виконавчих проваджень №58634227 та №58650754 зобов`язаний був перевірити наявність відкритих проваджень щодо даного боржника та передати виконавчі матеріали до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України неприймаються судом, оскільки питання правомірності прийняття виконавцем постанови про відкриття названих виконавчих проваджень у даній справі не порушено.

Підсумовуючи наведене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства Компанія Райз залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Компанія Райз на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 у справі №910/5666/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 у справі №910/5666/18 залишити без змін.

3. Справу №910/5666/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст.ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець

Повний текст постанови складено 01.10.2019