УХВАЛА

м. Київ

23.09.2019Справа № 16/234

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга ЛТД" на бездіяльність посадових осіб Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві та зобов`язання вчинити звільнити з під арешту майно

у справі № 16/234

За позовом Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом`янської районної у м. Києві ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга ЛТД"

про стягнення 34 554,05 грн,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 23.09.2019,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2009 (суддя Ярмак О. М.) у справі № 16/234 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга ЛТД" на користь Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду "Солом`янської районної у м. Києві ради 25 730,43 грн основного боргу, 6 4653,10 грн пені, 2 348,52 грн видатків по сплаті за землю, 345,54 грн державного мита та 118,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

30.12.2009 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2009, яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 14.12.2009 та набрало законної сили 14.12.2009 було видано наказ.

30.08.2019 до канцелярії суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга ЛТД" на дії та бездіяльність посадових осіб Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві та зобов`язання вчинити певні дії.

У зв`язку з відпусткою судді Ярмак О. М. на підставі розпорядження керівника апарату № 05-23/2298 від 30.08.2019 було здійснено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи № 16/234, зареєстрованих за вхідним номером № 01-20/8515/19 від 30.08.2019. За результатами повторного автоматизованого розподілу матеріали справи № 16/234, зареєстровані за вхідним номером № 01-20/8515/19 від 30.08.2019 були передані на розгляд судді Джарти В. В.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.09.2019 прийняв та призначив до розгляду на 11.09.2019 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга ЛТД" (далі - скаржник, боржник, Товариство) на дії та бездіяльність посадових осіб Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві та зобов`язання вчинити певні дії у справі № 16/234.

У судове засідання 11.09.2019 прибули представники скаржника та надали пояснення.

Стягувач та державний виконавець у судове засідання не прибули, ухвалу суду не виконали, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені у порядку, встановленому чинним процесуальним законодавством.

За наслідками судового засідання 11.09.2019 судом була постановлена ухвала про відкладення розгляду справи на 18.09.2019.

У зв`язку із перебуванням судді у відпустці ухвалою суду від 16.09.2019 розгляд справи був призначений на 23.09.2019.

17.09.2019 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від скаржника надійшли додаткові пояснення по суті заявленої скарги.

У призначене судове засідання 23.09.2019 з`явився представник скаржника та просив скаргу задовольнити вимоги в повному обсязі.

Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві (далі - ВДВС) та Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом`янської районної у м. Києві ради (далі - стягувач, Підприємство) не направили своїх представників для участі в судовому засіданні 23.09.2019, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції на адреси місцезнаходження юридичних осіб.

Оскільки, приписами частини 2 статті 342 ГПК України передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд дійшов висновку про можливість розглянути скаргу по суті в судовому засіданні 23.09.2019.

Розглянувши в судовому засіданні скаргу Товариства, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги, з огляду на наступне.

За змістом статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Із наданого Товариством до суду листа ВДВС № 17082108/13 від 25.04.2019, скерованого скаржнику у відповідь на адвокатський запит, вбачається, що на виконанні у Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві перебувало виконавче провадження з примусового виконання наказу № 16/234 виданого 30.12.2009 Господарським судом міста Києва.

03.02.2010 ВДВС було відкрите виконавче провадження ВП № 17082108 за вищевказаним наказом. Матеріали справи не містять доказів протилежного. Скаржником вказані обставини не спростовані.

Надалі, як зазначається у листі № 17082108/13 від 25.04.2019, 30.12.2010 на підставі пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла станом на 30.12.2010) державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ разом із матеріалами виконавчого провадження направлений для подальшого виконання до ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві.

У свою чергу Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на запит скаржника надав відповідь від 25.04.2019 № 19991, в якій зазначив, матеріали виконавчого провадження ВП № 17082108 на адресу вказаного відділу не надходили.

Звертаючись із даною скаргою до суду Товариство посилається на те, що порядок зняття арешту передбачений приписами статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також, посилаючись на доведений факт відсутності матеріалів виконавчого провадження, стверджує, що бездіяльність ВДВС, яка полягає у не знятті арешту з майна є неправомірною. При цьому, Товариство зазначає, що оскільки стягував протягом десяти років не звертався до ВДВС та до боржника щодо виконання рішення у цій справі, фактично можна стверджувати про відсутність у Підприємства будь-яких вимог до боржника.

У межах розгляду скарги Товариства, судом було встановлено, що 12.04.2010 реєстратором Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України був внесений запис про арешт нерухомого майна (невизначене майно, все майно) ТОВ «Ліга ЛТД» на підставі постанови № 17082108 від 03.02.2010.

Суд відзначає, що згідно приписів статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла станом на 03.02.2010) державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження.

Приписами пункту 10 частини 1 статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла станом на 30.12.2010) виконавче провадження підлягає закінченню у випадках, зокрема, направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

При цьому, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, припиняється чинність арешту майна боржника (частина 1 статті 38 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла станом на 30.12.2010)).

З викладеного слідує, що при направленні виконавчого документа за належністю накладений на майно арешт не припиняє чинність у разі направлення виконавчого документа за належністю.

Таким чином, враховуючи направлення матеріалів виконавчого провадження № 17082108 за належністю до Дніпровського ВДВС, у Солом`янського ВДВС був відсутній обов`язок звільняти з-під арешту майно Товариства.

Суд зазначає, що приписами частини 4 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» (у діючій редакції) передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із нормами статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Скаржником до суду не було надано жодного доказу на підтвердження факту виконання рішення суду в цій справі. Посилання Товариства на відсутність звернень стягувача, як на підтвердження відсутності у Підприємства вимог є безпідставним та не підтвердженим належними доказами.

Таким чином, встановивши відсутність доведених підстав для звільнення з-під арешту майна, суд вважає, що вимога скаржника про визнання бездіяльності посадових осіб Солом`янського ВДВС неправомірною є такою та зобов`язання посадових осіб Солом`янського ВДВС звільнити з під арешту майно Товариства не підлягає задоволенню.

Статтею 343 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що скарга Товариства з не підлягає задоволенню, оскільки скаржником не доведено факту порушення Солом`янським ВДВС його прав, як боржника у виконавчому провадженні щодо не звільнення з-під арешту майна.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу Товариства на той факт, що виконавче провадження ВП № 17082108 фактично є втраченим.

Відповідно до вимог Інструкція з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, втрачене виконавче провадження або його матеріали підлягають відновленню за заявою сторони виконавчого провадження або з ініціативи виконавця.

Заява повинна містити інформацію, про відновлення якого саме виконавчого провадження просить сторона виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, сторони виконавчого провадження, їх місце проживання чи місцезнаходження (у разі наявності вказаної інформації у сторони виконавчого провадження), обставини втрати матеріалів виконавчого провадження (перебування виконавчого провадження на тимчасово окупованій території), поновлення яких саме документів сторона вважає необхідним, для якої мети необхідне їх поновлення.

До заяви про відновлення втраченого виконавчого провадження чи його матеріалів можуть долучатися документи або їх копії, що збереглися у сторони виконавчого провадження, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку.

У заяві про відновлення матеріалів виконавчого провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території, яка подається боржником, зазначаються обставини, які зумовлюють необхідність відновлення виконавчого провадження (намір виконати рішення, припинення заходів примусового виконання рішень у зв`язку з виконанням рішення у повному обсязі, скасуванням рішення, на підставі якого видано виконавчий документ тощо).

У разі виконання боржником рішення у повному обсязі до заяви додаються квитанції, платіжні документи, що підтверджують сплату боргу за виконавчим документом, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (у разі винесення відповідних постанов).

Із заявою про видачу дубліката виконавчого документа необхідно звертатись до суду або органу, який видав виконавчий документ

За видачею дубліката виконавчого документа можуть звернутись самі сторони виконавчого провадження, а також виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін.

Якщо відповідно до заяви боржника виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території України, необхідно відновити у зв`язку з наміром боржника виконати рішення або необхідністю припинення заходів примусового виконання рішень, таке виконавче провадження може бути відновлено без дубліката виконавчого документа.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього дубліката виконавчого документа, крім випадків якщо таке виконавче провадження може бути відновлене без дубліката виконавчого документа, виносить постанову про відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження і не пізніше наступного дня надсилає її стягувачеві та боржникові.

У разі відновлення виконавчого провадження за ініціативою виконавця він у постанові роз`яснює сторонам право надати документи виконавчого провадження, їх копії, інші документи або відомості, що стосуються втраченого виконавчого провадження.

Для відновлення виконавчого провадження чи його матеріалів державний виконавець використовує відомості автоматизованої системи виконавчого провадження про винесені постанови та інші документи виконавчого провадження, інформацію та документи, одержані ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

Відновлене виконавче провадження підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене слідує, що Товариство, як стягував, не позбавлений права звернутись до Солом`янського ВДВС із заявою про відновлення втраченого виконавчого провадження, у межах якого встановити наявність підстав для звільнення майна з-під арешту.

Керуючись статтями 232-235, 342-343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга ЛТД" на бездіяльність посадових осіб Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві та зобов`язання звільнити з під арешту майно - відмовити .

2. Ухвала набирає законної сили 23.09.2019 та підлягає оскарженню в статтей 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 02.10.2019.

СУДДЯ В.В. ДЖАРТИ