ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 902/747/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Малашенкова Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М.,

представників учасників справи:

позивача - Цулаія Г.З. (довіреність №1-1670 від 17.09.2019)

відповідача - Богдан С.В. (договір №007 Др-86-0519 від 21.05.2019)

третьої особи - Лисенко В.О. (довіреність №14-202 від 17.05.2019)

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.03.2019

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2019

за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз»

про стягнення 2 119 704,01 грн.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

У зв`язку з відпусткою судді Селіваненка В.П. склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 20.09.2019, який наявний в матеріалах справи.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позовних вимог

1. Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» (далі - ПАТ «Вінницягаз») 1 466 042,62 грн. основного боргу, 128 449,43 грн. три проценти річних та 525 211,96 грн. інфляційних втрат.

2. Позовні вимоги мотивовано тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору №/П01 від 28.09.2011 позивач надав відповідачу послуги з транспортування природного газу у жовтні 2015 року на загальну суму 1 466 042,62 грн. відповідно до акта №10-15-/П01. Проте відповідач від підписання даного акту відмовився та оплату наданих позивачем послуг згідно вказаного акта не здійснив, у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість у сумі 1 466 042,62 грн.

Стислий виклад рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 22.03.2019 у задоволенні позову відмовлено повністю.

4. Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Стислий виклад вимог касаційних скарг

5. Акціонерне товариство «Укртрансгаз» у касаційній скарзі просить суд ухвалені у справі рішення Господарського суду Вінницької області від 22.03.2019 та постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Оскаржуючи судові рішення, Акціонерне товариство «Укртрансгаз» у касаційній скарзі зазначає про неповне з`ясування судами попередніх інстанцій всіх обставин, що мають значення для справи. Зокрема, суди безпідставно дійшли висновків про відсутність факту надання позивачем послуг з транспортування природного газу в жовтні 2015 року в об`ємі 17 207,073 тис. куб. метрів на загальну суму 1 466 042,62 грн. згідно з актом №10-15-/П01.

7. Скаржник зазначає, що обсяг протранспортованого ним природного газу підтверджується Реєстром реалізації природного газу споживачам соціальної сфери по ПАТ «Вінницягаз» за жовтень 2015 року, згідно якого відповідач отримав природний газ на виробничо-технічні витрати та нормовані витрати в об`ємі 17 207,073 тис. куб. метрів. Відмова відповідача від підписання акта №10-15-/П01 не звільняє його від обов`язку щодо оплати наданих послуг.

8. Скаржник також посилається на порушення судами норм процесуального права: статей 7, 236, 73, 91, 86 ГПК України.

Аргументи інших учасників справи

9. У відзиві на касаційну скаргу та додаткових поясненнях ПАТ «Вінницягаз» доводи касаційної скарги заперечує та вважає рішення судів першої та апеляційної інстанції законними та обґрунтованими.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

10. 28.09.2011 між Дочірньою компанією «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (Газотранспортне підприємство) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» (Замовник) укладено Договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /П01.

11. Додатковою угодою № 3 від 17.01.2013 сторони домовились викласти договір в новій редакції.

12. Відповідно до пункта 1.1 Договору (в редакції від 17.01.2013) Газотранспортне підприємство зобов`язується надати Замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу Замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (далі - ГРС), а Замовник зобов`язується сплатити за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовами цього Договору.

13. Згідно з пунктом 2.4 Договору (в редакції від 17.01.2013) Газотранспортне підприємство приймає газ від Замовника на пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи та здійснює його транспортування по території України до ГРС, де передає газ Замовнику в загальному потоці в газорозподільчій мережі.

14. Пунктом 3.1 Договору (в редакції від 17.01.2013) передбачено, що послуги по транспортуванню природного газу оформлюються Газотранспортним підприємством і Замовником актами наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

15. Відповідно до пункта 1.2. Договору (в редакції Додаткової угоди № 5 від 20.06.2014) газ Замовника, транспортування якого за цим Договором здійснює Газотранспортне підприємство, призначений для задоволення потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання.

16. У відповідності до пункта 3.2 та пункта 3.3 Договору Газотранспортне підприємство до 15 числа місяця, наступного за звітним направляє Замовнику два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Газотранспортного підприємства. Замовник протягом двох днів з моменту одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути Газотранспортному підприємству один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Замовника, або надати у письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню у відповідно до умов договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом відповідні розрахунки за вартість послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюється відповідно до даних Газотранспортного підприємства.

17. Згідно з пунктом 3.4 Договору (в редакції від 17.01.2013) акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків Замовника з Газотранспортним підприємством.

18. Пунктом 5.1 Договору (в редакції від 17.01.2013) передбачено, що розрахунки за послуги транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюється за тарифами, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

19. Згідно з пунктами 5.4, 5.5 Договору (в редакції від 17.01.2013) вартість фактично наданих Газотранспортним підприємством Замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг. Оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється Замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за 10 днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

20. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

21. Додатковою угодою №7 від 26.12.2014 до Договору Сторони визначили, що річний плановий обсяг транспортування природного газу Замовника у 2014 році становить 50 814,152 тис. куб.м., річний плановий обсяг транспортування природного газу Замовника у 2015 році складає 54 800,000 тис.куб.м.

22. До матеріалів справи судом першої інстанції залучено подані відповідачем акти звірки розрахунків, а саме: акт звірки станом на 31.10.2015 на суму 194 648,64 грн по Договору №/П01, акт звірки станом на 30.06.2016 на суму 48 672,00 по Договору №/П01, та акт звірки розрахунків станом на 31.03.2017 на суму 258 313,78 грн по Договору №/П01, які позивачем не заперечено та підписано сторонами по справі.

23. За доводами позивача, на виконання умов Договору останній надав відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу в жовтні 2015 року в обсязі 17 207,073 тис. м. куб. на загальну суму 1 466 042,62 грн. відповідно до акту наданих послуг № 10-15-/П01/ВТВ/КОР. Проте відповідач в порушення умов Договору не підписав вказаний акт наданих послуг та не оплатив послуги, надані у жовтні 2015 року, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 1 466 042,62 грн., що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

24. За наслідками розгляду даної справи суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 19 343 370,70 грн., інфляційних втрат у розмірі 488 090,90 грн. та трьох процентів річних у розмірі 353 434,14 грн..

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-VIII

25. Частина перша статті 32

Транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV в редакції Закону України від 03.09.2015

26. Частина перша статті 1

господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення;

зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди;

27. Частина перша статті 9

1. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування

оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

28. Частина друга статті 9

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми); дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Господарський кодекс України від 16.01.2003 №436-IV

29. Частина перша статті 193

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Цивільний кодекс України від 16.01.2003 N 435-IV

30. Частина перша статті 509

зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

31. Частина перша статті 901

за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

32. Частина перша статті 903

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

33. Стаття 610

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

34. Частина перша статті 626

договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Господарський процесуальний кодекс України від 6 листопада 1991 року N 1798-XII у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII

35. Частина перша статті 2

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

36. Частина перша статті 73

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

37. Частина перша статті 74

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

38. Частина перша статті 85

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

39. Частина перша статті 300

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

40. Частина друга статті 300

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

41. Пункт 1 частини першої статті 308

Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

42. Стаття 309

1. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

2. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи та висновків попередніх судових інстанцій

43. На розгляд касаційного суду передане питання порушення судами матеріального права в частині висновків про відсутність факту надання позивачем послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами для задоволення потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання у жовтні 2015 року обсягом 17 207,073 тис. куб. м. на суму 1 466 042,62 грн. по акту №10-15-/П01/ВТВ/КОР.

44. За приписами частини 1 ст. 32 Закону України «Про ринок природного газу», транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

45. Порядок, строки оформлення та підписання актів наданих послуг по транспортуванню природного газу магістральними трубопроводами, наслідки відмови від його підписання, урегулювання розбіжностей визначаються розділом 3 Договору №/П01 від 28.09.2011.

46. Судами встановлено, що вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості послуг транспортування за жовтень 2015 року за Договору №/П01 заявлено на підставі коригуючого акта №10-15-/П01/ВТВ/КОР, не підписаного відповідачем у справі, а також Реєстру реалізації природного газу споживачам соціальної сфери (відповідно до якого відповідачем було отримано природний газ на виробничо-технічні витрати та нормовані втрати).

47. Водночас, умовами розділу 3 Договору №/П01 від 28.09.2011 не передбачено складання позивачем в односторонньому порядку коригуючих актів послуг транспортування для промислових споживачів щодо обсягів газу для виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат відповідача.

48. При цьому, суди також зазначали про відсутність в матеріалах позовної заяви акта наданих послуг №10-15-/П01, на який посилався позивач як на підставу своїх вимог; заперечення відповідачем факту отримання такого акту; ненадання позивачем вказаного акту на вимогу суду, а також ненадання позивачем обґрунтувань з приводу того, який саме акт наданих послуг підлягає коригуванню згідно з актом №№10-15-/П01/ВТВ/КОР.

49. Крім того, на підставі наявного в матеріалах справи супровідного листа позивача від 23.06.2016 №9132/12 судами встановлено, що позивачем здійснено формування коригуючого акту поза межами встановленого умовами пунктів 3.2, 3.3 Договору №/П01 строку, коригуючий акт за послуги надані в жовтні 2015 року оформлений та направлений відповідачу лише 23.06.2016.

50. У відзиві на касаційну скаргу відповідач зазначав про те, що в жовтні 2015 послуги з транспортування природного газу позивачу не замовлялись, а наявні в матеріалах справи акти звіряння розрахунків станом на 31.10.2015, станом на 30.06.2016 та станом на 31.03.2017, в жодному з яких не відображено зобов`язання відповідача перед АТ «Укртансгаз» на суму 1 466 042,62 грн., ставить під сумнів проведення такої господарської операції позивачем.

51. Факт проведення позивачем господарських операцій з надання комплексу послуг, що стосується виконання ним зобов`язань за вказаним Договором, повинен підтверджуватись первинними бухгалтерськими документами.

52. Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції Закону України від 03.09.2015, чинній на момент існування спірних відносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

53. У відповідності до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції Закону України від 03.09.2015, чинній на момент існування спірних відносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва документу (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

54. Як встановлено судами, на підтвердження виконання умов Договору, позивачем надано коригуючий акт №10-15-/П01/ВТВ/КОР на суму 1 466 042,62 грн., який не підписаний відповідачем, а також Реєстр реалізації природного газу споживачам соціальної сфери.

55. Проте ні коригуючий акт №10-15-/П01/ВТВ/КОР, ні Реєстр реалізації природного газу споживачам соціальної сфери не є первинними документами в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

56. Інші первинні бухгалтерські документи, що підтверджують обставини та факти виникнення обов`язку відповідача по оплаті коригуючого акту №10-15-/П01/ВТВ/КОР, складеного позивачем на умовах Договору №/П01 від 28.09.2011, матеріали справи не містять.

57. Посилання скаржника на Реєстр реалізації природного газу споживачам соціальної сфери за жовтень 2015 касаційний суд визнає безпідставним з огляду на те, що коригуючий акт, заборгованість за яким є предметом спору, складений позивачем на підтвердження обсягу протранспортованого газу для потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання, тоді як інформація, що міститься в Реєстрі реалізації природного газу стосується споживачів соціальної сфери за жовтень 2015 року.

58. Водночас, як зазначає сам скаржник, згідно з вказаним Реєстром реалізації природного газу відповідачу було протранспортовано природний газ на виробничо-технічні витрати та нормовані втрати.

59. Проте, відповідно до умов пункта 2.1 Договору №/П01 від 28.09.2011(в редакції 16.01.2015) газ замовника, транспортування якого за цим договором здійснює газотранспортне підприємство, призначений для задоволення потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання.

60. Відповідно до пункта 2.1 Договора №/П01 від 28.09.2011 (в редакції 17.01.2013) підставою для транспортування газу магістральними трубопроводами є підтвердження в установленому порядку Оператором Єдиної газотранспортної системи України відповідно до щомісячного обсягу газу, виділеного для забезпечення його споживачів або на власні потреби.

61. Як передбачено абзацом 3 пунктом 1.3. Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 № 1181 (далі за текстом Правила № 1181), яка втратила чинність 27.11.2015 на підставі постанови НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», зміст якого відповідає змісту абзацу 4 пункта 1.3. Порядку доступу та приєднання до Єдиної газотранспортної системи України, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.04.2012 № 420, виробничо-технологічні витрати та нормовані втрати - це нормативна кількість газу, яка визначається на здійснення технологічних процесів при видобуванні, підготовці до передачі в ЄГТСУ, транспортуванні, розподілі та зберіганні (закачування, зберігання, відбір) природного газу в межах ЄГТСУ.

62. Згідно з приписами пункта 3.2. Правил № 1181, розрахунки втрат і витрат проводяться відповідно до Методики визначення виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами та Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 30 травня 2003 року № 264, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 9 липня 2003 року за № 570/7891 та № 571/7892 відповідно (зі змінами) (далі за текстом - методика 1 та методика 2).

63. Отже, зазначеними методиками 1 та 2 визначені наступні поняття:

Виробничо-технологічні (нормовані) втрати газу - це газ, що втрачається під час транспортування газу газорозподільними та внутрішньобудинковими мережами, а також під час виконання профілактичних робіт і поточних ремонтів.

Виробничо-технологічні (нормовані) витрати газу - це газ, що витрачається під час виконання комплексу робіт, пов`язаних з введенням в експлуатацію новозбудованих, реконструйованих та капітально відремонтованих об`єктів системи газопостачання та на опалення газорегуляторних пунктів та іншого газорегуляторного обладнання.

64. Проте, як зазначено в обох методиках, власні потреби підприємств газового господарства - це витрати газу, безпосередньо не пов`язані з технологічним процесом транспортування газу; витрати на опалення, гаряче водопостачання, вентиляцію приміщень та закладів, які перебувають на балансі підприємств з газопостачання та газифікації. Обсяги витрат газу на власні потреби та для задоволення потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання не включаються до розрахунків виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат, передбачених цими Методиками.

65. Таким чином, за Договором №/П01 від 28.09.2011 позивач у спірний період надавав відповідачу послуги транспортування природного газу, що використовувався відповідачем виключно на власні потреби. При цьому, зобов`язання щодо надання позивачем послуг з транспортування природного газу для виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат, так само як обов`язок сплатити такі послуги, Договором №/П01 від 28.09.2011 не передбачено.

66. Касаційний суд також враховує відсутність в матеріалах справи копії акта №10-15-/П01 про надання послуг траспортування газу за жовтень 2015, оформленого та надісланого відповідачу у строки та в порядку, передбачені умовами Договору №/П01 від 28.09.2011, а також наявні в матеріалах справи акти звіряння станом на 31.10.2015, станом на 30.06.2016 та станом на 31.03.2017, в жодному з яких не відображено зобов`язання відповідача перед АТ «Укртансгаз» на суму 1 466 042,62 грн.

67. З огляду на викладене, Касаційний суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про недоведення позивачем факту надання ним послуг з транспортування природного газу у жовтні 2015 року на суму 1 466 042,62 грн. на виконання умов Договору №/П01 від 28.09.2011.

68. Інші доводи скаржника зводяться до переоцінки судом касаційної інстанції наявних доказів та встановлених обставин справи, спрямовані на надання касаційним судом переваги одних доказів над іншими, а також встановлення достовірності того чи іншого доказу, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно імперативних приписів частини другої статті 300 ГПК України.

69. Разом з цим, за відсутності підтвердження АТ «Укртрансгаз» правомірності доводів касаційної скарги, немає підстав стверджувати про порушення судами вимог статей 7, 73, 86, 91, 236 ГПК України при винесені оскаржуваних судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

70. У касаційній скарзі відсутні аргументи щодо неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права місцевим та апеляційним господарськими судами, що призвели до ухвалення незаконних рішень.

71. Відповідно до положень ГПК України не встановлено підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваної постанови.

Судові витрати

72. Судові витрати у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції покладаються на АТ «Укртрансгаз», оскільки Касаційний господарський суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін рішення господарського суду та постанову апеляційного господарського суду.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Вінницької області від 22.03.2019 та постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 у справі №902/747/18 залишити без змін, а касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Бенедисюк

Суддя І.Б. Колос

Суддя Т.М. Малашенкова