ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2019 року м.Дніпро Справа № 908/2636/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Чередка А.Є., Білецької Л.М.

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від позивача: Остапенко Валентин Миколайович, довіреність №14-201 від 17.05.2019 р., адвокат;

представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Запорізької області від 13.03.2019 року (повний текст складений 25.03.2019 року) у справі №908/2636/18 (суддя Горохов І.С.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" , м. Київ

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Бердянське підприємство теплових мереж", м. Бердянськ

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.03.2019 року у справі №908/2636/18 позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Бердянське підприємство теплових мереж" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пеню в розмірі 1 020 954,35 грн., 3% річних у розмірі 229 539,82 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 500 855,22 грн., судовий збір у розмірі 26 270,24 грн.

У стягненні суми інфляційних втрат у розмірі 27 562,57 грн. відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що отриманий відповідачем природний газ за договором № 6308/1718-БО-13 постачання природного газу від 23.10.2017 року за період 26.11.2018 року 26.12.2018 року сплачено з порушенням обумовлених договором строків, що є порушенням вимог ст.ст. 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України і є підставою для нарахування пені відповідно до п.6.1 договору в редакції додаткової угоди №1 від 15.01.2018 року в розмірі 16,4%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Суд перевірив правильність нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, зазначив на розмір належних до стягнення сум, відмовив відповідачу в зменшенні пені на 80%, вважав його доводи щодо підстав для застосування ст.233 Господарського кодексу необґрунтованими.

Не погодившись з рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено позивачу в стягненні 27 562,57 грн. інфляційних втрат, оскільки проведений позивачем розрахунок інфляційних втрат відповідає зазначеним у Листі Верховного Суду України від 03.04.1997 року №62-97 рекомендаціям.

Просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в стягненні 27562,57 грн. інфляційних втрат та задовольнити вимоги позивача в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач спростовує її доводи та зазначає, що рішення суду ухвалено відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1.12. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 року за № 14, листа Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 року №62-97р.

Вважає доводи скаржника необґрунтованим, а також вказує, що апелянт не визначив конкретних помилок в розрахунку суду першої інстанції.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що 06.12.2018 року Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Бердянське підприємство теплових мереж про стягнення заборгованості за договором № 6308/1718-БО-13 купівлі-продажу природного газу від 23.10.2017 року в розмірі 8 190 149,20 грн., яка складається з основного боргу у сумі 7 194 618,55 грн., пені у сумі 621 682,21 грн., 3% річних у сумі 121 523,21 грн., інфляційних втрат у сумі 252 325,23 грн.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України предметом апеляційного розгляду є обґрунтованість заявлених вимог в частині стягнення інфляційних втрат.

Судом встановлено, що 23.10.2017 року між ПАТ НАК Нафтогаз України - постачальник та ПрАТ Бердянське підприємство теплових мереж укладено договір № 6308/1718-БО-13 постачання природного газу (а.с.17-26 том 1).

За умовами п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (п.1.2.)

Пунктом 6.1 договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 6.3. договору платежі за договором здійснюються на поточний рахунок Постачальника з урахуванням вимог чинного законодавства щодо відкриття поточних рахунків зі спеціальним режимом використання підприємствами, що виробляють теплову енергію. В будь-якому випадку, Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 6.1. цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору сторонами підписано і скріплено печатками відповідні Акти приймання-передачі природного газу від 30.11.2017 року, 31.12.2017 року, 31.01.2018 року, 28.02.2018 року, 31.03.2018 року (а.с.28-33 том 1).

Позивач в позові вказує, що відповідач оплату за поставлений природний газ здійснював несвоєчасно, чим порушив умови Договору.

Відповідно до матеріалів справи відповідач зазначав на неможливість впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за спожитий природний газ. При цьому відповідач посилався на постанову КМУ Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки від 18.06.2014 року № 217.

Зазначав, що вищезазначені обставини виключають застосування штрафних санкцій у вигляді пені, нарахування 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та нарахування інфляційних втрат на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Суд в оскаржуваному рішенні надав оцінку вказаним доводам відповідача, які Приватне акціонерне товариство Бердянське підприємство теплових мереж не спростовує.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали свідчать, що відповідач оплату поставленого газу здійснив з простроченням і вказану обставину не заперечував.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Спірним є питання щодо розміру інфляційних втрат.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не навів розрахунку стягнутих сум, в тому числі інфляційних втрат і лише зазначив на перевірку розрахунку позивача.

З наданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що за зобов*язаннями відповідача позивач нарахував:

- за жовтень 2017 року на вартість спожитого газу 1 018 406,24 грн. за період прострочення оплати з 01.12.2017 року по 31.12.2017 року -10 184,06 грн.;

- за листопад 2017 року на вартість спожитого газу 4 813 055,71 грн. за період прострочення оплати з 01.01.2018 року по 31.01.2018 року 66 140,85 грн.;

- за грудень 2017 року на вартість спожитого газу 6 945 010,79 грн. за період прострочення оплати з 01.02.2018 року по 28.02.2018 року 55 751,13 грн.;

- за січень 2018 року на вартість спожитого газу 6 773 162,03 грн. за період прострочення оплати з 01.03.2018 року по 30.04.2018 року з урахуванням часткових оплат вказаної суми заборгованості та з урахуванням кожного періоду заборгованості нараховано 73 059,52 грн.;

- за лютий 2018 року аналогічно нарахувань за січень 2018 року на вартість спожитого на суму 5 898 707,94 грн. природного газу за період прострочення оплати з 01.04.2018 року по 31.05.2018 року 47 189,66 грн.; заявою від 11.02.2019 року позивач збільшив заявлені вимоги в цій частині, збільшив період нарахування до 30.11.2018 року та заявив до стягнення інфляційні втрати за лютий 2018 року в розмірі 85 890,47 грн.

- за березень 2018 року на вартість спожитого природного газу на суму 5 483 333,23 грн. за період з 01.05.2018 року по 31.05.2018 року інфляційні не нараховані; заявою від 11.02.2019 року позивач збільшив заявлені вимоги в цій частині, зазначив період нарахування з 01.05.2018 року по 30.11.2018 року та заявив до стягнення інфляційні втрати за березень 2018 року в розмірі 238 391,76 грн.

Всього позивач нарахував до стягнення інфляційні в розмірі 528 417, 79 грн. (а.с.12-16 том 1, а.с.39-47 том 2).

Оскільки суд задовольнив вимоги в частині стягнення

інфляційних втрат у розмірі 500 855,22 грн., свій розрахунок не навів, колегією суддів розрахунок позивача визнано вірним, перевірено, відповідач заявлені позовні вимоги в цій частині також не спростував, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів скаржника.

За встановлених обставин апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 13.03.2019 року у справі №908/2636/18 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Бердянське підприємство теплових мереж (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Морська, буд. 65/97; ідентифікаційний номер 05541120) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ідентифікаційний номер 20077720) пеню в розмірі 1 020 954,35 грн., 3% річних у розмірі 229 539,82 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 528 417,79 грн., судовий збір за розгляд позовної заяви у розмірі 26 270,24 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Бердянське підприємство теплових мереж (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Морська, буд. 65/97; ідентифікаційний номер 05541120) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ідентифікаційний номер 20077720) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 2 881,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.А.Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя А.Є. Чередко

Повний текст складено 30.09.2019 року.