ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019м. ДніпроСправа № 904/1752/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ТК КРЕДИТ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕКС-М", м. Дніпро

про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №371/9 від 25.11.2011 року у розмірі 130 000,00 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ТК КРЕДИТ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕКС-М" кредитну заборгованість за Кредитним договором № 371/9 від 25.11.2011 року у розмірі 130 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № 371/9 від 25.11.2011 року, а саме в частині сплати кредиту та процентів за користування кредитом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.05.2019 року позовну заяву залишено без руху та зобов`язано позивача протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази сплати судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 1 950,00 грн.

14.05.2019 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 11.05.2019 року про усунення недоліків, а саме позивачем надано докази сплати судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 1 950,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 27.06.2019 року о 10:00 год.

У підготовче судове засідання 27.06.2019 року представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2019 року підготовче судове засідання відкладено до 23.07.2019 року о 10:00 год.

22.07.2019 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 16.07.2019 року про розгляд справи без участі представника.

У підготовче судове засідання 23.07.2019 року представники сторін не з`явились.

Ухвалою суду від 23.07.2019 продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 01.09.2019 року включно. Підготовче судове засідання відкладено на 29.08.2019 року о 14:30 год.

У підготовче судове засідання 29.08.2019 року представники сторін не з`явились, причини неявки суду не повідомили, але були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 29.08.2019 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 19.09.2019 о 10:00год.

Позивач у клопотаннях № б/н від 16.07.2019 та № 161 від 10.09.2019, які надійшли до суду засобами поштового зв`язку, просив перенести судове засідання та призначити розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із неможливістю забезпечити участь представника у підготовчому засіданні та його зайнятістю в іншому судовому процесі.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання № 161 від 10.09.2019 позивача відкладення розгляду справи, оскільки:

- в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку;

- отже, по-перше, суд не обмежує кола осіб, які можуть бути представниками у суді; по-друге, представник позивача не з`являвся в призначені раніше підготовчі засідання - 27.06.2019, 23.07.2019 та 29.08.2019; по-третє, позивачем не надано жодних доказів в підтвердження неможливості явки у судове засідання уповноваженого представника;

- тому суд не може визнати поважною причину відсутності представника позивача у судовому засіданні;

- відповідно до пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

- обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смирнова проти України);

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, причини неявки суду не повідомив, однак, до суду повернувся конверт з ухвалою суду від 29.08.2019 з відміткою "за зазначеною адресою не проживає", але представник відповідача не надав суду інформації щодо зміни юридичної адреси товариства.

Тому суд доходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача та відповідача, а тому клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ТК КРЕДИТ" (далі-позивач, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕКС-М" (далі-відповідач, позичальник) було укладено кредитний договір № 371/9 від 25.11.2011.

Відповідно до п. 1.1. договору Банк зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі, на строк та на умовах, передбачених у цьому Договорі, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором.

Сума кредиту: 20 000 000,00 грн. (п. 1.2. договору).

Згідно п. 1.3. договору строк користування кредитом: з "25" листопада 2011 року по "23" травня 2014 року (включно).

У відповідності до п. 1.4. договору плата за користування кредитом у вигляді процентів (надалі - "процентна ставка") становить 16 % процентів річних.

Позивач на виконання умов договору надав відповідачу грошові кошти у вигляді кредиту по його поточному рахунку на строк по 23.05.2014 року з процентною ставкою 16,0 % річних за користування кредитним коштами, що підтверджується випискою по рахунку.

Згідно п. 3.1. проценти за користування кредитом нараховуються на дату їх сплати, виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно п. 1.4. цього Договору, на суму загальної заборгованості за кредитом протягом усього строку наявності такої заборгованості, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. При цьому день надання кредиту враховується, а день його повернення не враховується при нарахуванні процентів.

Проценти нараховуються щомісяця на суму заборгованості за кредитом, що фактично надана Позичальнику і не повернена Банку, протягом всього строку наявності такої суми, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. Якщо день надання та повернення кредиту співпадають, проценти за користування кредитом нараховуються на суму наданих коштів за один день користування кредитом.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що повернення Кредиту здійснюється по „23" травня 2014 року (включно).

Відповідач в порушення умов договору не виконав взяті на себе зобов`язання по сплаті кредиту та процентів за користування кредитом та не повернув суму кредиту та не сплатив проценти за користування кредитом.

Згідно з п. 5.1. Кредитного договору у випадку невиконання зобов`язань за Кредитним договором, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення відповідного платежу від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення.

Станом на поточну дату загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 29 039 041,05 гривень, з яких:

- 20 000 000,00 гривень - заборгованість по кредиту (прострочена);

- 9 039 041,05 гривень - заборгованість по процентах (прострочена).

Згідно із статтями 346, 348 Господарського кодексу України кредити позичальникам надаються під відсоток, а банками здійснюється контроль за виконанням умов кредитного договору, цільовим використанням, своєчасним і повним погашенням позички.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Як визначено у ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 614 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно частини 1 статті 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути повернуто Позичальником Банку у визначений Кредитного договору строк з відповідною платою за користування кредитними коштами.

При цьому, згідно Договору №371/ 371/9-19 застави майнових прав за договором про строковий банківський вклад юридичної особи - резидента, згідно умов договору застави, ТОВ "ВЕКТОР" передав у заставу належній йому майнові права депозит у сумі 1 350 00,00 грн. на повернення грошових коштів, що знаходяться на депозитному рахунку на підставі договору про строковий банківський вклад юридичної особи -резидента.

Позивач у порядку встановленому законодавством звернув стягнення у позасудовому порядку та задовольнив свої вимоги у сумі у сумі 1 350 00,00 грн.

Станом на 01.04.2019 прострочена сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 29 039 041,05 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Постановою Правління Національного банку України від 07.04.2016 року №241 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ТК КРЕДИТ" відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі вищезазначеної Постанови Правління Національного банку України прийнято Рішення від 08.04.2016 року № 493 "Про початок процедури ліквідації АТ КБ "ТК КРЕДИТ" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 723 від 01.04.2019 року "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації" продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ КБ "ТК КРЕДИТ" з 08.04.2016р. до 07.04.2020р. та делеговано повноваження ліквідатора банку Грицаку Ігорю Юліановичу .

У відповідності до ст. 26 Закону України "По систему гарантування вкладів фізичних осіб", виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Згідно ст. 48 Закону України "По систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема, вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, оновлює інформацію, що міститься у Кредитному реєстрі Національного банку України; здійснює відчуження активів та/або зобов`язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом;

Згідно ст. ст. 50, 51 Закону України "По систему гарантування вкладів фізичних осіб", до ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. Після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

На виконання вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», затверджено план управління майном (активами) банку АТ КБ "ТК КРЕДИТ", відповідно до якого актив, а саме право вимоги за Кредитним договором виставляється на продаж через систему електронних торгів та має бути реалізовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "По систему гарантування вкладів фізичних осіб", оплата витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідації, проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат, затвердженого Фондом. Згідно п.3.5 Рішення ФГВФО від 05.07.2012р. №2 "Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку" Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) здійснює витрати на ліквідацію неплатоспроможного банку за рахунок коштів банку в межах витрат банку на здійснення ліквідації, затвердженого виконавчою дирекцією.

Як вбачається з матеріалів справи, за позовом акціонерів Банку про скасування рішень про неплатоспроможність та ліквідацію АТ БАНК "ТК КРЕДИТ" було відкрито судове провадження №805/1312/16, яке розглядалося Донецьким окружним адміністративним судом.

Постановою Вищого адміністративного суду України у справі №К/800/30133/16 (№805/1312/16) від 20.04.2017 скасовано постанову Правління Національного банку України №241 від 07.04.2016 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ КБ "ТК КРЕДИТ" та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №493 від 08.04.2016 року "Про початок процедури ліквідації Банку та делегування повноважень ліквідатора банку".

Ухвалою Верховного Суду України від 28.07.2017 зупинено виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 20.04.2017 року у справі № К/800/30133/16 до розгляду справи Верховним Судом України.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № К/800/30133/16 вирішено задовольнити заяву Національного Банку України, скасувати Постанову ВАСУ від 20.04.2017 та постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05.09.2016 та Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.10.2016 про відмову у позові залишити в силі.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, до матеріалів справи не надав ані відзиву, ані доказів сплати суми боргу частково або в повному обсязі.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортекс-М" (49020, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 10, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ТК Кредит" (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, ) - 130 000,00 грн. частина кредитної заборгованості та 1 950,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.09.2019

Суддя В.Г. Бєлік