ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року Справа № 923/71/19
м.Одеса, проспект Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді М.А. Мишкіної

суддів К.В. Богатиря, І.Г. Філінюка

(склад судової колегії змінений відповідно до розпоряджень керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №371 від 05.07.2019р. та №644 від 30.08.2019р.; протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2019р. та від 30.08.2019р.)

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від ФОП Громова І.В. - Крайнюков М.М. - за ордером;

від КП "Сервіс-Центр" - Гонтаренко А.К. - за ордером, Колодяжний Г.К. - директор.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Громова Ігоря Васильовича

на рішення господарського суду Херсонської області від 02 квітня 2019 року

у справі №923/71/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Громова Ігоря Васильовича

до Комунального підприємства «Сервіс-Центр»

про зобов`язання виконувати обов`язки за договором

суддя суду першої інстанції: М.К. Закурін

час і місце ухвалення рішення: 02.04.2019р. 12.08год., м.Херсон, господарський суд Херсонської області, зала судових засідань №206

повне рішення складено 02.04.2019р.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 23.09.2019р. згідно ст.ст.233, 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

30.01.2019р. Фізична особа-підприємець Громов Ігор Васильович (надалі - позивач, ФОП Громов І. В . ) звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до Комунального підприємства «Сервіс-Центр» (надалі - відповідач, КП «Сервіс-Центр»), в якому просив суд зобов`язати відповідача належним чином виконувати обов`язки за договором №01-16/Б від 17.12.2015р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 17.12.2015р. на підставі укладеного з відповідачем договору «Про залучення трудових та матеріально-технічних ресурсів для здійснення заходів з благоустрою міста Херсона та утримання об`єктів благоустрою - майданчиків для паркування транспортних засобів» проводив роботи щодо встановлення обладнання майданчиків для платного паркування транспортних засобів у м. Херсоні, а також інші обов`язки за договором. У відповідності до пунктів 6.1. та 6.2. договору строком його дії є період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р. включно, а за змістом пункту 6.3. встановлена можливість пролонгації договору. Проте, не дивлячись на умови договору щодо можливості його пролонгації, відповідач не виконує власні зобов`язання за договором, вважає його припиненим та за інформацією позивача уклав такий договір з іншою особою.

Ухвалою господарського суду першої інстанції від 01.02.2019р. відкрите провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, при цьому вмотивовано відмову у залученні до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача ФОП Русановського Д.Ю. та відмову у клопотанні позивача про витребування доказів (щодо укладення договору з ФОП Русановським Д.Ю.).

Відповідач позов не визнав, подавши відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки:

- звернення сторони договору до суду з вимогою про спонукання виконувати умови договору має обґрунтовуватися неналежним виконанням чи ухиленням від виконання обов`язків іншої сторони, проте позивачем не наведено у позовній заяві та не доведено в суді, які саме обов`язки порушені відповідачем,

- строк дії договору скінчився 31.12.2018р., проти його пролонгації відповідач заперечував, направивши відповідні повідомлення у строк, встановлений п.6.3. Договору, а тому відсутні зобов`язання відповідача перед позивачем,

- у зв`язку із численними порушення умов договору позивачу надсилалися листи-повідомлення про необхідність усунення виявлених порушень, а також позивач був завчасно поінформований про небажання продовжити дію договору.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 02.04.2019р. (суддя М.К.Закурін) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення обґрунтоване посиланням на норми ст.538 ЦК України, ст.ст.173-175, 193, ч.1 ст.202 ГК України та вмотивоване наступним.

-Зобов`язання відповідача за договором № 01-16/Б від 17.12.2015р., які фактично стосувалися виконання ним наведених обов`язків, існували протягом строку дії договору та є виконаними належним чином, оскільки зворотнє не доведене позивачем.

-Пунктом 6.3. Договору сторонами обумовлена можливість пролонгації строку дії договору у тому випадку, коли за 45 діб до закінчення його строку від однієї із сторін не надійшла письмова пропозиція щодо розірвання договору. У даному випадку відповідач неодноразово повідомляв позивача про небажання продовжувати строк дії договору, а також підписав та направив на адресу позивача додаткову угоду про припинення договору, чим фактично висловився про неможливість пролонгації договору на інший строк.

- договір №01-16/Б закінчив свою дію із закінченням строку, на який його було укладено, тобто 31.12.2018р.; із закінченням строку дії договору №01-16/Б у відповідача відсутні зобов`язання перед позивачем, оскільки вони припинилися виконанням, проведеним належним чином.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ФОП Громов І.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення від 02.04.2019р. та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає наступне:

- позивач здійснює свою господарську діяльність відповідно до конкурсу, як конкурентного способу визначення оператора залучення трудових та матеріально - технічних ресурсів для здійснення заходів з благоустрою міста Херсона та утримання та використання майданчиків для паркування транспортних засобів. Організатором конкурсу визначено ФОП Громова І.В. , який проводить підготовчу та організаційну роботу з проведення конкурсу, готує перелік відведених майданчиків для паркування, що виставляються на конкурс, контролює виконання умов конкурсу, розробляє та погоджує з уповноваженими органами необхідну технічну документацію, укладає з переможцем конкурсу договір про залучення трудових та матеріально - технічних ресурсів для здійснення заходів з благоустрою міста Херсона та утримання та використання майданчиків для паркування транспортних засобів.

- в період з 17.12.2015р. Комунальне підприємство «Сервіс-Центр» уклало договір № 01-16/Б з фізичною особою-підприємцем Громовим Ігорем Васильовичем «Про залучення трудових та матеріально-технічних ресурсів для здійснення заходів з благоустрою міста Херсона та утримання об`єктів благоустрою - майданчиків для паркування транспортних засобів» на підставі та згідно вимог рішення Виконавчого комітету Херсонської міської ради №422 від 17.11.2015 р. «Про залучення на договірних засадах трудових та матеріально-технічних ресурсів на благоустрій міста Херсона». Дане рішення було прийнято з метою забезпечення благоустрою міста Херсона за рахунок залучення на договірних засадах трудових та матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою міста Херсона та належного утримання об`єктів благоустрою - майданчиків для паркування транспортних засобів.

- згідно умов договору, обов`язок щодо отримання та надання інформаційно-правового забезпечення , безпосередньо пов`язане з питанням порядку обладнання майданчиків для паркування матеріально технічними засобами для автоматизації надання послуг (встановлення та обслуговування паокувальпих автоматів для здійснення паркувальної. діяльності у м. Херсоні покладено на КП «Сервіс-Центр»".

- подаючи позов, позивач виходив з того, що за договором від 17.12.2015р. № 01- 16/Б про залучення трудових та матеріально - технічних ресурсів для здійснення заходів з благоустрою міста Херсона та утримання та використання майданчиків для паркування транспортних засобів сторонами склалися відносини з утримання і обладнання майданчиків для паркування, правовий режим яких передбачає, зокрема, укладання відповідного договору між оператором таких майданчиків та іншим суб`єктом господарювання виключно на конкурсній основі.

- відповідно до умов, а саме п. 6.З., договір діє до 31.12.2018 року, але якщо за 45 діб до закінчення строку дії договору від однієї зі сторін не надійшла письмова пропозиція щодо розірвання Договору, даний Договір вважається пролонгованим строком на три роки.

- договір укладений у належній формі, підписаний уповноваженими особами, а його зміст не суперечить законодавству, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, та підлягає виконанню належним чином.

- 20.01.2019р. стало відомо про існування інших договорів від 01.01.2019 року з ФОП Русановським Д .Ю. , співробітники якого всупереч вимогам законодавства в сфері паркування транспортних засобів збирають грошові кошти в готівковій формі у водіїв, які в подальшому відмовляються від сплати за паркування в паркомати, які встановлені на умовах діючого договору № 01-16/Б.

- відповідач змінив реквізити по сплаті паркувального збору та інших платежів згідно договору, для подальшої неможливості виконувати умови договору з боку ФОП Громова І.В .

- на прохання надати копії та пояснити, на яких підставах відмовлено у виконанні умов договору, чи приймались якісь рішення органів виконавчої влади з приводу розірвання договору та/або, які проводились заходи щодо проведення конкурсу, на підставі якого конкурсу або угоди розірвано в односторонньому порядку договір з ФОП Громов І.В. та підписані інші договори з суб`єктами господарювання ФОП Громову І.В. відмовлено.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду (головуючий суддя М.А. Мишкіна, судді К.В. Богатир, І.Г. Філінюк):

- від 08.05.2019р. - залишено апеляційну скаргу без руху;

- від 21.05.2019р. відкрите апеляційне провадження;

- від 11.06.2019р. призначено справу до розгляду на 08.07.2019р.

10.06.2019р. від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому КП «Сервіс - Центр» зазначає, що оскаржуване рішення є законним, в той час як доводи апеляційної скарги є необгрунтованими та безпідставними, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного:

-зі змісту апеляційної скарги неможливо встановити, в чому полягає незаконність і необґрунтованість рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

- в апеляційній скарзі взагалі не зазначено, які норми матеріального права не були застосовані чи були застосовані невірно та/або які норми процесуального права не були дотримані судом першої інстанції, а також не зазначено, які обставини не були з`ясовані або які докази залишені судом поза увагою чи яким документам була дана неналежна правова оцінка зі сторони суду.

- наведені в судовому рішенні мотиви, які стали підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, є правильними, обґрунтованими та такими, що узгоджується з фактичними обставинами по справі та з нормами законодавства, які регулюють спірні правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем.

- судом першої інстанції вірно встановлено, що зобов`язання КП «Сервіс - Центр» ХМР за договором № 01-16/Б, які фактично стосувалися виконання відповідачем обов`язків, існували протягом строку дії договору та є виконаними належним чином, оскільки зворотнє по цій справі позивачем не доведене, при цьому в апеляційній скарзі апелянтом наведені висновки суду першої інстанції не спростовані.

- як з аналізу тексту позовної заяви позивача, так і з аналізу тексту апеляційної скарги неможливо встановити та не зрозумілим все ж таки є те, які саме обов`язки згідно договору порушило та/або не виконало КП «Сервіс - Центр» ХМР, що також неможливо встановити і з прохальної частини позовної заяви, в якій вимоги ставляться про виконання відповідачем обов`язків згідно договору, однак не зазначено конкретно, яких саме і яким шляхом відповідні обов`язки відповідачем мають бути виконані.

-суд першої інстанції дійшов до вірних висновків про те, що договір № 01-16/Б закінчив свою дію із закінченням строку, на який його було укладено, тобто з 31.12.2018. Із закінченням строку дії договору № 01-16/Б у КП «Сервіс - Центр» ХМР відсутні зобов`язання перед апелянтом, оскільки вони припинилися виконанням, проведеним належним чином, при цьому апелянтом протилежного не доведено, тобто того, що договір не закінчив свою дію і що у відповідача існують зобов`язання, які він не виконав (не виконує) належним чином чи які має виконати (виконувати).

- апелянт та відповідач не укладали додаткових угод до договору про продовження (пролонгації) його дії, апелянт не звертався до КП «Сервіс - Центр» ХМР із клопотаннями та пропозиціями щодо продовження (пролонгації) договору, так само і не надсилало таких подібних клопотань на адресу позивача і КП «Сервіс - Центр» ХМР, позивач не повідомляв жодного разу про зміну своєї адреси для здійснення з ним поштового листування.

- ФОП Громов І.В. в даному випадку в апеляційній скарзі жодним чином не доводить з документальним тому підтвердженням обставин існування наразі у КП «Сервіс - Центр» ХМР існуючих неналежним чином виконаних чи взагалі не виконаних, порушених зобов`язань, що виникли в період дії договору.

- ФОП Громовим І.В. не надано жодного доказу на підтвердження тих обставин, що зазначені ним в апеляційній скарзі та на які зроблено посилання.

У зв`язку із перебуванням судді К.В.Богатиря у відпустці з 08.07.2019р. по 04.08.2019р., розпорядженням керівника апарату суду №371 від 05.07.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 923/71/19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: В.В. Бєляновський, І.Г. Філінюк.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2019р. прийнято справу №923/71/19 до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: В.В. Бєляновський, І.Г. Філінюк; розпочато розгляд справи спочатку та призначено справу №923/71/19 до розгляду у судовому засіданні на 02.09.2019р.

У зв`язку із перебуванням судді В.В.Бєляновського у відпустці з 27.08.2019р., розпорядженням керівника апарату суду №644 від 30.08.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/71/19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: К.В. Богатир, І.Г. Філінюк.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 02.09.2019р. прийнято справу до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: К.В. Богатир, І.Г. Філінюк; розпочато розгляд справи спочатку та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 23.09.2019р.

20.09.2019р. представник скаржника подав суду пояснення в порядку п.3 ч.1 ст. 42 ГПК України, зазначивши наступне:

- пунктом 6.2. Договір №01-16/Б від 17 грудня 2015 року встановлено дію Договору до 31 грудня 2018 року включно та до повного виконання «Сторонами» своїх зобов`язань за цим Договором. Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо закінчення договору №01-16/Б від 17 грудня 2015 року так як даний договір є триваючим до виконання певної дії чи дій.

- враховуючи вимоги п. 6.7. Договору №01-16/Б від 17 грудня 2015 року , єдиною підставою для розірвання даного Договору може бути рішення Херсонської міської ради або уповноваженого нею органу про зміну цільового призначення території, на якій знаходились місця стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування автотранспорту. ФОП Громов І.В. свої зобов`язання за даним Договором не виконав в повному обсязі. А отже дія договору продовжується до повного виконання зобов`язань, передбачених Договором№01-16/Б від 17 грудня 2015.

- п.6.2. Договору №01-16/Б від 17.12.2015р. встановлено дію договору до 31 грудня 2018 року включно та до повного виконання «Сторонами» своїх зобов`язань за цим Договором.

- з аналізу статті 651 ЦК України, статті 188 ГК України вбачається, що договір не може бути розірваний в односторонньому порядку за ініціативою однієї із сторін за відсутності правових підстав, визначених Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, в тому числі спеціально визначених умовами укладеного договору, оскільки в такому випадку одностороння відмова від договору може порушити права Сторони- 2 (позивача), який належним чином виконував прийняті на себе зобов`язання.

- належних доказів, які б підтверджували розірвання Договору № 01-16/Б від 17.12.2015р. у передбаченому чинним законодавством порядку, відповідачем до суду не подано і таких доказів в матеріалах справи не міститься.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник КП «Сервіс - Центр» проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував з мотивів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повноту встановлення обставин справи та відповідність ним висновків суду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 17.12.2015р. між Комунальним підприємством "Сервіс-Центр" (Сторона-1) та Фізичною особою-підприємцем Громовим Ігорем Васильовичем (Сторона-2) був укладений договір "Про залучення трудових та матеріально-технічних ресурсів для здійснення заходів з благоустрою міста Херсона та утримання об`єктів благоустрою - майданчиків для паркування транспортних засобів" № 01-16/Б.

Відповідно до п. 1.1. Договору Сторони під час укладання договору діють відповідно до Податкового кодексу України, Законів України « Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про благоустрій населених пунктів», постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009р. №1342 «Про затвердження правил паркування транспортних засобів», «Про затвердження порядку формування тарифів на послуги з утримання майданчиків для платного паркування транспортних засобів», від 10.10.2001 №1306 «Про правила дорожнього руху», рішення Херсонської міської ради №1173 від 22.11.2013р. «Про затвердження операторами суб`єктів господарювання , які провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на території міста Херсона», рішень Виконавчого комітету міської ради від 23.12.2014р. №316 «Про встановлення тарифів на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів на території міста Херсона», від 17.11.205 №422 «Про залучення на договірних засадах трудових та матеріально-технічних ресурсів на благоустрій міста Херсона».

Згідно п. 1.2. Договору умовами договору передбачається залучення на договірних засадах трудових та матеріально-технічних ресурсів для здійснення заходів з благоустрою міста Херсона та належного утримання об`єктів благоустрою - майданчиків для паркування транспортних засобів, здійснення паркувальної діяльності з автоматизації надання послуг (встановлення, обслуговування паркувальних автоматів та надання послуг) на майданчиках для паркування транспортних засобів на об`єктах благоустрою.

Відповідно до п.п. 2.1.1, 2.1.2., 2.1.4. Договору Сторона-1 зобов`язується: Забезпечити Сторону-2 необхідною документацією, а саме: схемами та паспортами майданчиків для паркування транспортних засобів на об`єктах благоустрою. Надавати Стороні-2 інформаційно-правове забезпечення, безпосередньо пов`язане з питанням порядку організації обладнання майданчиків для паркування матеріально-технічними засобами з автоматизації надання послуг (встановлення та обслуговування паркувальних автоматів) для здійснення паркувальної діяльності у м. Херсоні. Дотримуватися вимог та норм чинного законодавства, зазначених у п. 1.1. цього договору".,

Згідно п. п. 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3., 2.3.4., 2.3.7., 2.3.5. Договору Сторона-2 зобов`язана: проводити роботи щодо встановлення обладнання майданчиків для платного паркування транспортних засобів згідно наданої Стороною-1 технічної документації з автоматизації надання послуг . Забезпечувати належне функціонування технічних приладів (паркувальних автоматів) для плати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів. Здійснювати контроль за експлуатацією матеріально-технічних ресурсів на майданчиках для паркування транспортних засобів на об`єктах благоустрою міста. Забезпечити встановлення дорожніх знаків, нанесення розмітки. Забезпечити обов`язкове облаштування місць (в обсязі 10 відсотків загальної кількості, але не менш як одне місце) передбаченого стандартами розміру . Забезпечити належний технічний та санітарний стан майданчиків для паркування транспортних засобів на об`єктах благоустрою, проводити прибирання території місць для паркування .

В п.п. 6.1., 6.2., 6.3. Договору сторони погодили, що Договір вважається укладеним і набирає чинності з 1 січня 2016 року . Договір діє до 31 грудня 2018 року включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Якщо за 45 діб до закінчення строку дії договору від однієї із сторін не надійшла письмова пропозиція щодо розірвання договору, даний договір вважається пролонгованим строком на три роки.

Зміни у договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, що оформлюється додатковою угодою до договору (пункт 6.5.Договору).

Відповідно до п. 6.6. Договору Договір може бути розірваний достроково за обоюдною згодою сторін. Після завершення строку дії Договору «Сторони» укладають відповідну додаткову угоду про розірвання даного Договору. Договір вважається розірваним з моменту належного оформлення Сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору.

Згідно п.6.7. Договору Єдиною підставою для розірвання даного Договору може бути рішення Херсонської міської ради або уповноваженого нею органу про зміну цільового призначення території, на якій знаходились місця для стоянок транспортних засобів та майданчики для паркування автотранспорту.

Згідно п.7.1. Договору кожна Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних нею у Договорі реквізитів та зобов`язується своєчасно у письмовій формі повідомляти іншу сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків.

Додатком № 1 до Договору сторонами було узгоджено дислокацію майданчиків для паркування транспортних засобів, Додатком №2 (зі змінами) - узгоджено договірну ціну.

Звертаючись до господарського суду з позовом, ФОП Громов І.В. зазначав, що відповідач не виконує власні зобов`язання за договором та вважає його припиненим, не дивлячись на передбачену договором можливість пролонгації договору, уклав нові договори з ФОП Русановським Д.Ю.

Відповідач з аргументами позивача не погоджується, зазначаючи, що договір №01-16/Б припинив свою дію з 01.01.2019р. та ФОП Громовим І.В. не наведено в позові існування у КП «Сервіс-Центр» неналежним чином виконаних чи взагалі невиконаних зобов`язань, що виникли в період дії договору.

В матеріалах справи наявні копії листів відповідача № 10-146 від 06.09.2018р., № 10-169 від 11.10.2018р., № 10-199 від 14.11.2018р. адресованих ФОП Громову І.В. , в яких КП «Сервіс-Центр » ХМР зверталося до Громова І.В. з проханням вжити заходи щодо усунення зауважень встановлених за наслідками перевірки майданчиків для паркування транспортних засобів. Також у вказаних листах КП «Сервіс-Центр» зазначало, що у зв`язку з систематичним порушенням умов Договору та відповідно до п.6.3. Договору, відповідач має намір не продовжувати Договір від 17.12.2015р. №01-16/Б та вважає його таким, що припиняє свою дію з 01.01.2019р. Згідно описів вкладення у цінні листи та накладних Укрпошти, листи направлялися позивачу на адресу АДРЕСА_1 .

Також відповідачем до відзиву на позовну заяву додано копію підписаної КП «Сервіс-Центр» додаткової угоди про припинення дії договору № 01-16/Б, яка була направлена ФОП Громову І.В. з листом від 14.11.2018р. №10-199, проте залишилася без відповіді та реагування позивача (т. 1, а.с. 121-123).

Судом апеляційної інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що ФОП Громов І.В. надіслані на його адресу листи не отримав, вони повернулися КП «Сервіс-Центр» у зв`язку із закінченням терміну зберігання , у тому числі лист від 14.11.2018р. з додатковою угодою про припинення дії договору, підписаною КП «Сервіс-Центр».

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд дійшов висновку, що договір № 01-16/Б закінчив свою дію із закінченням строку, на який його було укладеного, тобто 31.12.2018, оскільки відповідач неодноразово повідомляв позивача про небажання продовжувати строк дії договору, а також підписав та направив на адресу позивача додаткову угоду про припинення договору, чим фактично висловився про неможливість пролонгації договору на інший строк, а тому у відповідача відсутні зобов`язання перед позивачем, оскільки вони припинилися виконанням, проведеним належним чином.

Проте з висновками господарського суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог з підстав закінчення дії договору колегія суддів не погоджується з огляду наступного.

Відповідно д ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання, є господарський договір.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Також, частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.7 ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Договір 01-16/Б діє до 31 грудня 2018 року включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Якщо за 45 діб до закінчення строку дії договору від однієї із сторін не надійшла письмова пропозиція щодо розірвання договору, даний договір вважається пролонгованим строком на три роки.

Відповідно до п. 6.6. Договору Договір може бути розірваний достроково за обоюдною згодою сторін. Після завершення строку дії Договору «Сторони» укладають відповідну додаткову угоду про розірвання даного Договору. Договір вважається розірваним з моменту належного оформлення Сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору. Згідно п.6.7. Договору Єдиною підставою для розірвання даного Договору може бути рішення Херсонської міської ради або уповноваженого нею органу про зміну цільового призначення території, на якій знаходились місця для стоянок транспортних засобів та майданчики для паркування автотранспорту.

З матеріалів справи убачається, що за наказом від 10.02.2017р. №003 відповідач з березня 2017р. та до листопада 2018р. систематично проводив моніторинг майданчиків для паркування ТЗ на території м.Херсон, про що складав акти про результати обстеження, копії яких долучені до матеріалів справи, якими фіксувались зауваження до роботи паркувальних автоматів та інші недоліки, допущені в ході виконання договору ФОП Громовим І.В.

Зокрема, і у листі від 14.11.2018р. (а.с. 121), де востаннє ФОП Громов І.В. повідомлявся про припинення дії договору, зафіксовано виявлення паркоматів в неробочому стані за окремими адресами дислокації та інші недоліки, та викладено вимогу вжити заходів щодо усунення зазначених порушень.

Будь-які належні докази виконання ФОП Громовим І.В. цих вимог станом на 31.12.2018р. та усунення виявлених порушень в матеріалах справи відсутні, отже висновок місцевого господарського суду, що зобов`язання за договором припинилися виконанням, проведеним належним чином, не підтверджуються документально.

З огляду положення пункту 6.2. Договору настання дати 31.12.2018р. не є подією, виключно з якою пов`язується дія договору у часі, оскільки вказується такою умовою також і повне виконання сторонами своїх зобов`язань.

Як зазначалося вище, строк дії договору встановлений до повного виконання сторонами зобов`язань за договором, отже, враховуючи, що зобов`язання не були повністю виконані, твердження відповідача, з якими погодився господарський суд, про закінчення з 01.01.2019 р. дії договору є помилковими.

Судом першої інстанції помилково не враховано положення ст. 629 ЦК України та ч. 7 ст. 180 ГК України, залишено поза увагою, що господарські зобов`язання сторін за договором не були виконані станом на 31.12.2018р., про що свідчить також і зміст підписаної КП «Сервіс-Центр» Додаткової угоди до Договору (а. с. 122) від 14.11.2018р. згідно із пунктами 2,3 якої сторони зобов`язані провести взаємні розрахунки до 15.01.2019р. включно та ця Додаткова угода діє до повного виконання з 01.01.2019р.

При цьому судом апеляційної інстанції критично оцінюються аргументи відповідача, що ним направлялася позивачеві повідомлення про те, що КП «Сервіс-Центр» має намір не продовжувати договір, вважає його таким що припиняє дію 01.01.2019р., а також проект додаткової угоди про припинення дії договору, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання ФОП Громовим І.В. зазначених документів.

Позивачем не отримувалася та підписувалася додаткова угода про припинення дії договору, що відповідачем не заперечується.

Таким чином, на переконання колегії суддів, відповідач, не будучи впевненим в припиненні договору з ФОП Громовим І.В. за обізнаності про неотримання останнім поштової кореспонденції щодо припинення договору, не мав законних підстав вважати договір таким, що припинився.

Відповідно до ст. 251 -253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

В даному випадку, враховуючи зміст умов договору, вміщених у розділ 6 «Дія договору», при визначенні строку його дії слід застосовувати системний підхід в тлумаченні відповідних положень, що дозволяє дійти таких висновків:

- пункт 6.2. Договору не визначає строк дії договору вказівкою на певну дату (31.12.2018р.), оскільки поєднує цю обставину також із повним виконанням сторонами своїх зобов`язань, у відношенні чого на момент укладення договору не могло бути встановлено певний момент у часі ;

- пункт 6.3. Договору згадує про направлення пропозиції про розірвання договору за 45 діб до закінчення строку його дії для пролонгації на 3 роки, проте жодний з листів КП «Сервіс-Центр» (від 06.09.2018р., від 11.10.2018р., від 14.11.2018р.) не містить пропозиції саме про розірвання договору, а вказує на односторонню відмову КП «Сервіс-Центр» від договору як такого, що припиняє, на думку відповідача, свою дію з 01.01.2019р.;

- виходячи із змісту пункту 6.6. щодо договору був встановлений порядок його розірвання шляхом підписання сторонами додаткової угоди, отже за умови не підписання ФОП Громовим І.В. такої додаткової угоди договір не був розірваний за згодою сторін та, відповідно, не припинив свою дію у зв`язку із його розірванням.

Як зазначалося вище, повідомляючи про небажання продовжувати договір після 31.12.2018р. у листах, КП «Сервіс-Центр» пов`язувало це з неналежним виконанням ФОП Громововим І. В. своїх зобов`язань за ним, отже, не отримавши підписану додаткову угоду про розірвання договору відповідач мав передати спір про розірвання договору на вирішення судом, що узгоджується із домовленістю сторін у пунктах 5.1., 5.2. Договору.

Суд першої інстанції, дослідивши зміст пункту 6.3. Договору, зробив помилкові висновки про припинення його дії та зобов`язань у зв`язку з виконанням, проведеним належним чином, не звернувши уваги та не надавши оцінки пунктам 6.2.,6.6., 6.7. Договору, листам КП «Сервіс-Центр» та іншими наявними у справі доказами (акти обстеження) в порушення вимог ст. 86 ГПК України.

Вказане порушення призвело до неправильного застосування норм матеріального права - ч. 7 ст. 180, ч. 1 ст. 202 ГК України, ст. 629 ЦК України, ст. 599 ЦК України та помилкової відмови у задоволенні позову з підстав закінчення строку, на який було укладено договір.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з статтею 20 Господарського кодексу України, визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що не передбачено положеннями статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Частиною другою ст. 5 ГПК України визначено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Верховним Судом України неодноразово викладався правовий висновок (у справах №№ 6-20цс11, 6-32цс13, 6-55цс15, справі № 914/1128/16) щодо можливості захисту порушеного цивільного права чи інтересу і в спосіб, не передбачений законом, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18)). Крім того, Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Отже, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Суд, відповідно до викладеної в позові вимоги, може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який не суперечить закону, але лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів (пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18)).

У справі, що розглядається, позивач просить зобов`язати відповідача належним чином виконувати обов`язки за договором №01-16/Б.

Так, з укладеного між позивачем та відповідачем договору про залучення трудових та матеріально - технічних ресурсів для здійснення заходів з благоустрою міста Херсона та утримання та використання майданчиків для паркування транспортних засобів вбачається, що передбачені Договором обов`язки ФОП Громова І.В . кореспондуються з обов`язками КП «Сервіс-Центр» забезпечити Сторону-2 необхідною документацією, а саме: схемами та паспортами майданчиків для паркування транспортних засобів на об`єктах благоустрою. Надавати Стороні-2 інформаційно-правове забезпечення, безпосередньо пов`язане з питанням порядку організації обладнання майданчиків для паркування матеріально-технічними засобами з автоматизації надання послуг (встановлення та обслуговування паркувальних автоматів) для здійснення паркувальної діяльності у м. Херсоні. Дотримуватися вимог та норм чинного законодавства, зазначених у п. 1.1. цього договору".

Колегія суддів констатує, що із позовної заяви ФОП громова І.В . та його апеляційної скарги, незважаючи на певні недоліки в їх мотивуванні, цілком зрозумілим для суду є те, за захистом якого права, що позивач вважає порушеним, він звернувся до господарського суду.

Позивач просить суд зобов`язати КП «Сервіс-Центр» виконувати зобов`язання за укладеним договором від 17.12.2015р. №01-16/Б з підстав неприпинення його дії за закінченням строку, на який його було укладено, чи розірвання за згодою сторін, вважаючи його чинним та обов`язковим до виконання в силу положень ст. 629 ЦК України.

Порушення свого права сторони договору ФОП Громов І.В. убачає в односторонній відмові КП «Сервіс-Центр» від його виконання, що підтверджується дослідженими судом доказами та не спростовується відповідачем.

Суд апеляційної інстанції встановив, що відповідач цілком однозначно сприйняв спрямованість позовних вимог як намір позивача продовжувати виконувати договір, про що свідчить зміст відзиву на позов (т.1, а.с. 41).

За таких обставин, враховуючи що виконання позивачем обов`язків за договором № 01-16/Б залежить від виконання відповідачем своїх обов`язків, колегія суддів дійшла висновку, що такий обраний позивачем при зверненні до суду з позовом спосіб захисту своїх прав та інтересів як зобов`язання відповідача виконувати свої зобов`язання за договором №01-16/Б не суперечить закону, а відповідна вимога може бути задоволена судом.

Щодо зобов`язання виконувати обов`язки «належним чином», колегія суддів звертає увагу на положення ч.1 ст. 526 ЦК України, яка вимагає виконувати зобов`язання належним чином відповідно до умов договору, тобто такий обов`язок виникає в силу закону, а не за рішенням суду

Відповідно до ч.4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст.277 ГПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на наведене, ухвалене у справі рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову про зобов`язання КП «Сервіс-Центр» виконувати обов`язки згідно договору №01-16/Б від 17.12.2015р.

З огляду на те, що оскаржуване рішення господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям у справі нового рішення про задоволення позову, судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладається на відповідача відповідно до положень ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 02.04.2019р. у справі №923/71/19 скасувати.

Позовні вимоги ФОП Громова І.В. задовольнити.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Сервіс-Центр» виконувати обов`язки згідно договору №01-16/Б від 17.12.2015р., укладеного ФОП Громовим І. В . з КП «Сервіс-Центр».

Стягнути з КП «Сервіс-Центр» на користь ФОП Громова І.В . 1921 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з КП «Сервіс-Центр» на користь ФОП Громова І.В. 2881,50грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.286,287 ГПК України.

Повна постанова складена 30 вересня 2019 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя К.В. Богатир

Суддя І.Г. Філінюк