УХВАЛА

м. Київ

30.09.2019Справа № 910/3259/13

За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Лоджистік Сервіс»
провизнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню
у справі№910/3259/13
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «КиївАгроНафтоТрейд»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Лоджистік Сервіс»
простягнення 521 457,53 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
позивача:не з`явився;
відповідача:Манташевич К.В.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/3259/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КиївАгроНафтоТрейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоджистік Сервіс» про стягнення 521 457,53 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2013 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоджистік Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КиївАгроНафтоТрейд» заборгованість у розмірі 500 000,00 грн., 3% річних у розмірі 19 257,53 грн., інфляційні у розмірі 2 200,00 грн. та судовий збір у розмірі 10 429,15 грн.

08.04.2013 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

17.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоджистік Сервіс» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 розгляд заяви призначено на 30.09.2019.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час розгляду заяви повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, надав пояснення по суті заяви, підтримав її та просив задовольнити.

З огляду на те, що відповідно до ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоджистік Сервіс», дійшов висновку про її задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Обгрунтовуючи заяву, заявник зазначає про те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2015 у справі №910/11903/14 про банкрутство ТОВ «Лоджистік Сервіс» було затверджено реєстр вимог кредиторів, зокрема, визнано кредитором Товариство з обмеженою відповідальністю «КиївАгроНафтоТрейд» на суму 531 886,68 грн., вимоги якого ґрунтуються та підтверджуються рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2013 у справі №910/3259/13.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2019 у справі №910/11903/14 затверджено мирову угоду між боржником та кредиторами, зокрема, стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «КиївАгроНафтоТрейд» визначено, що його вимоги на суму 531 886,68 грн. погашаються в строк до 31.12.2019.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Згідно із положеннями статті 77 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами. Мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство.

Виходячи з положень статей 77, 79 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про закриття провадження у справі про банкрутство. Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов`язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Мирова угода повинна містити положення про розміри, порядок і строки виконання зобов`язань боржника; відстрочку чи розстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини.

Отже, укладення мирової угоди між боржником і кредитором у справі про банкрутство є новацією з тих підстав, що у даному випадку, новація не припинила правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припинена, виникло узгоджене сторонами нове зобов`язання.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 ц справі №35/164-19.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.

Частиною 2 статті 604 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

Таким чином, укладена мирова угода в межах справи №910/11903/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоджистік Сервіс» є новацією, оскільки замінила первісне зобов`язання відповідача перед позивачем у даній справі новим зобов`язанням між тими ж сторонами.

За таких обставин, зобов`язання боржника за наказом Господарського суду міста Києва від 08.04.2013 у справі №910/3259/13 є відсутнім з огляду на затвердження мирової угоди у справі про банкрутство, яка є новацією зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоджистік Сервіс», в тому числі, до Товариства з обмеженою відповідальністю «КиївАгроНафтоТрейд».

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоджистік Сервіс» та визнання наказу Господарського суду міста Києва №910/3259/13 від 08.04.2013 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоджистік Сервіс» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва від 08.04.2013 у справі №910/3259/13 таким, що не підлягає виконанню.

3. Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена: 02.10.2019.

Суддя В.П. Босий