ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 рокуСправа № 912/1906/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В. за участю секретаря судового зсідання ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи №912/1906/19

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Українська зерноторгова компанія", 36008, м. Полтава, вул. Автобазівська, буд. 1,

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод" , 28500, Кіровоградська обл., Долинський район, м. Долинська, вул. Чумацький Шлях, буд. 1,

про стягнення 3 000 000,00 грн,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_3, довіреність №б/н від 01.06.2019, посвідчення адвоката №1174 від 05.05.2015 року;

від відповідача - участі не брали

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Українська зерноторгова компанія" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод" про стягнення 3 000 000,00 грн основного боргу з покладенням судового збору на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України ухиляється від виконання свого обов'язку за Договором № 82 складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску зерна від 18.03.19 в частині повернення зерна з відповідального складського зберігання, що свідчить про його втрату, та є підставою для відшкодування його вартості власнику.

Ухвалою від 09.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/1906/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.08.2019 об 11:00 год., встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 05.08.2019 відкладено підготовче засідання у справі №912/1906/19 до 22.08.2019 об 11:00 год. Крім того, даною ухвалою зобов'язано позивача, у строк до наступного підготовчого засідання, надати до суду: лист від 24.06.2019 про відвантаження зерна зі зберігання, направлений відповідачу (для огляду в судовому засіданні) та копію відповідного листа (для долучення до матеріалів справи), докази направлення листа від 24.06.2019 про відвантаження товару на адресу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод", а також копію платіжного доручення №479 від 20.03.2019 засвідчену банком.

22.08.2019 представником позивача, на виконання вимог ухвали суду від 05.08.2019, подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме: заяви на відвантаження від 24.06.2019, доказів направлення заяви від 24.06.2019, платіжного доручення №474 від 20.03.2019 на 3 000 000, 00 грн засвідчене банком та картки аналізу зерна №298 від 20.03.2019.

Ухвалою від 22.08.2019 закрито підготовче провадження у справі №912/1906/19, справу призначено до судового розгляду по суті на 17.09.2019 о 16:30 год.

Ухвалою від 17.09.2019 відкладено судове засідання у справі №912/1906/19 до 01.10.2019 о 16:00 год.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду 01.10.2019 не скористався, уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзив на позов та інших витребуваних документів суду не подав.

Поштовий конверт з ухвалою суду від 17.09.2019, направлений на адресу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод", до господарського суду не повернувся.

Суд відстежив на сайті Укрпошти поштове відправлення від 17.09.2019, направлене на адресу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод" та встановив, що відправлення не вручене під час доставки із зазначенням :"інші причини".

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 Господарського процесуального кодексу України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статі 120 цього Кодексу.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про призначені засідання суду - відповідні ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 28500, кіровоградська область, Долинський район, м. Долинська, вул. Чумацький шлях, буд. 1.

Крім того, ухвали суду також направлялися на адресу засновника ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод" ОСОБА_4, а саме: 27400, Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. Осипенка, буд.49.

Вказані ухвали надсилались рекомендованим листом з поміткою "судова повістка".

В матеріалах справи містяться конверти із вкладенням (примірники ухвал суду) повернуті органом поштового зв'язку із відмітками "Інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення. Адресат відсутній".

Згідно ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Із залучених до матеріалів справи листів, в яких відповідачу направлялись копії ухвал, убачається, що дані листи було суду повернуто поштою з поміткою "Інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення. Адресат відсутній".

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судової повістки (листів з ухвалами суду) відповідачем та повернення їх до суду з відповідними помітками є наслідками діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі та призначене судове засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а відповідач, натомість проявив протиправну процесуальну бездіяльність, тому судове засідання проводиться за його відсутності і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка представників відповідача перешкоджає вирішенню спору, і також суд прийняв до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась.

Клопотань про відкладення судового засідання не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні.

З огляду на наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 , ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та дослідившти та оцінивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.03.2019 між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод (далі - Зерновий склад) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Українська зерноторгова компанія (далі - Поклажодавець) укладено Договір складського зберігання, приймання, сушіння, очищення та відпуску зерна №82 (далі - Договір) (а.с. 10-13.), відповідно до пункту 1.1. якого Поклажодавець передає нищевказані сільськогосподарські культури, вказані у відповідному додатку до Договору, врожаю 2018 року надалі - "Зерно", а Зерновий склад приймає на відповідальне зберігання у знеособленому виді у передбаченому законодавством України порядку та на умовах цього Договору. Зерновий склад також надає Поклажодавцю послуги з метою недопущення псування та втрати якості зерна, у тому числі, але не обмежуючись, наданням у разі необхідності послуг з очистки та сушки зерна.

Кількість, залікова якість, обмежувальні кондиції зерна, вартість послуг, термін зберігання та інші особливі умови визначаються сторонами у Додатках до цього Договору (пункт 1.2. Договору).

Згідно пункту 2.6. Договору вид, кількість та якість прийнятого на зберігання Зерна зазначається у відповідному складському документі (складська квитанція, просте чи подвійне складське свідоцтво).

Відповідно до пункту 4.1.4. Договору Зерновий склад видає зерно на вимогу поклажодавця, здійснює відвантаження зерна в надані поклажодавцем транспортні засоби (залізничні вагони чи автотранспорт).

Розрахунки за надані послуги проводяться в грошовій формі ( в гривнях) з урахуванням податку на додану вартість. Розрахунки проводяться шляхом банківського переказу на поточний рахунок зернового складу або внесення готівки в касу зернового складу (пункт 5.1. Договору).

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що надані зерновим складом послуги оплачуються поклажодавцем в українських гривнях у відповідності з тарифами визначеними відповідно до п. 1.2. Договору. Обсяг наданих послуг із сушки та очищення зерна визначається як позитивна різниця між фактичною якістю зерна, визначеною при передачі на зберігання, та заліковою якістю зерна, встановленою у відповідному додатку згідно п.1.2. Договору.

Строк зберігання зерна - до 10 липня 2019 року. Відлік строку зберігання починається з дня передачі зерна зерновому складу на зберігання, а при переоформленні зерна - з дня зарахування зерна на особовий рахунок поклажодавця і закінчується в день відвантаження або переоформлення зерна включно, а в частині розрахунків, в тому числі за фактично надані послуги, - до їх повного виконання (п.7.1. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Відповідно до Додатку №1 від 18.03.2019 (а.с. 14) сторони домовились про прийомку, сушку, очистку, зберігання, переоформлення та/чи відвантаження наступної культури (виду зерна) на викладених в цьому договорі умовах:

Культура: кукурудза

Граничний обсяг поставки, МТ: 3000

Спосіб поставки: п/о, а/т

Початок періоду прийомки: 18 березня 2019р.

Закінчення періоду прийомки: 1 липня 2019р.

Граничний термін зберігання: 10 липня 2019р.

Спосіб зберігання: знеособлений.

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод" прийнято від позивача на зберігання 1 000 000 кг кукурудзи (3 класу), врожаю 2018 року, придбану через переоформлення від ТОВ Агроконтракт 2011", що підтверджується складською квитанцією на зерно №23220 від 20.03.2019, серії АЧ №865680 (а.с. 18).

Листом від 27.03.2019 №47 відповідач гарантував позивачу відвантаження зерна кукурудзи, 3 кл. (а.с. 19).

Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2019 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Українська зерноторгова компанія" направлено на адресу відповідача заяву на відвантаження (повернення зі складського зберігання) (а.с. 52-53), відповідно до якої позивач вимагав негайно у найкоротші строки повернути зі зберігання зерно кукурудзи 3-го класу врожаю 2018 року у кількості 1 000 000 кг, або сплатити її вартість на банківські реквізити зазначені у даній заяві.

Проте, відповідачем відповіді на вищевказану заяву не надано, не розпочато видачу зерна Поклажодавцеві та не сплачено її вартість. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Як слідує з викладеного, спір у даній справі виник з приводу повернення відповідачем (як Зерновим складом) прийнятого зерна на користь його володільця, а відтак спірні правовідносини підпадають під правове регулювання Глави 66 Цивільного кодексу України та Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні".

Відповідно до ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.

У відповідності до ч. 1 ст. 957 Цивільного кодексу України за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

За змістом ч. 1 ст. 961 Цивільного кодексу України товарний склад на підтвердження прийняття товару видає один із таких складських документів: складську квитанцію; просте складське свідоцтво; подвійне складське свідоцтво.

Законом України "Про зерно та ринок зерна в Україні" визначено, що зберігання зерна - це комплекс заходів, які включають приймання, доробку, зберігання та відвантаження зерна.

Статтею 37 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" передбачено, що зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію. Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня. На вимогу особи, яка здала зерно на зберігання, зерновий склад зобов`язаний виписувати окремі складські документи на зерно на будь-які частини зданого на зберігання зерна. Нові складські документи на зерно видаються в обмін на раніше виписані.

Згідно пункту 24 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" визначено, що складські документи на зерно - товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов`язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа.

Згідно зі ст. 43 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" якщо зерновий склад приймає зерно на зберігання без видачі простого або подвійного складського свідоцтва, то для підтвердження прийняття зерна на зберігання він повинен видати складську квитанцію. Істотні дані складської квитанції встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" після видачі зерна володільцям складських документів на зерно зернові склади повинні погасити прийняті складські документи на зерно шляхом відмітки на складському документі - погашено. Погашені складські документи на зерно в повторний обіг не допускаються і виключаються з реєстру складських документів на зерно, про що робиться відповідний запис. Погашені складські документи зберігаються зерновим складом протягом трьох років.

Отже, положеннями Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" визначено чіткий перелік документів, якими підтверджується факт прийняття зерна зерновим складом. До них належать: подвійне складське свідоцтво, просте складське свідоцтво та складська квитанція. При цьому, з положень ст. 46 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" слідує, що після повернення зерна володільцям складських документів на зерно обов`язок погашення прийнятих складських документів на зерно (шляхом відмітки на складському документі - погашено) покладається саме на зерновий склад.

В матеріалах справи наявна копія складської квитанції на зерно № 23220 (серія АЧ 865680) від 20.03.2019, якою підтверджено прийняття ТОВ "Долинський комбікормовий завод" на зберігання від позивача кукурудзи 3-го класу урожаю 2018 року в загальній кількості 1 000 000,00 кг (а.с. 18).

Вказана складська квитанція не містить відмітки про її погашення. Оригінал такої квитанції судом було досліджено у судовому засіданні 01.10.2019р.

Оскільки складська квитанція на зерно № 23220 (серія АЧ 865680) від 20.03.2019 не містить інформацію про її погашення, суд вважає доведеними твердження позивача про те, що станом на момент розгляду справи передану на зберігання кукурудзу 3-го класу урожаю 2018 року в загальній кількості 1 000 000,00 кг повернуто позивачу не було.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 938 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Одночасно положення ст. 953 Цивільного кодексу України встановлено, що зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

За приписами ст. 35 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерновий склад зобов`язаний за першою вимогою володільця складського документа повернути зерно, навіть якщо передбачений договором складського зберігання строк його зберігання ще не закінчився.

Отже, згідно наведених законодавчих норм у відповідача наявний обов`язок повернути зерно зі зберігання за вимогою позивача, навіть якщо строк зберігання такого зерна не закінчився.

Як свідчать матеріали справи, 24.06.2019 позивач направив відповідачеві заяву на відвантаження, відповідно до якої вимагав повернути зі зберігання зерно - кукурудзу 3-го класу врожаю 2018 року у кількості 1 000 000,00 кг, або сплатити її вартість, що не було виконано відповідачем.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки). Аналогічними по суті є положення статей 224, 225 Господарського кодексу України. Зокрема, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для можливості застосування такого виду майнової відповідальності як відшкодування збитків, необхідним є встановлення повного складу цивільного правопорушення до елементів якого належать протиправність поведінки, завдання збитків, причинний зв`язок, вина.

Відповідно до пункту 1.4. Договору право власності на Зерно до складу не переходить. Склад не має права розпоряджатися зерном або його частиною Поклажедавця.

Відповідно до частини 1 статті 942 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Договором передбачено обов`язок Зернового складу видати зерно на вимогу поклажодавця, здійснити відвантаження зерна в надані поклажодавцем транспортні засоби (п. 4.1.4. Договору).

Частинами 1 та 2 статті 949 Цивільного кодексу України встановлено, що зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Судом встановлено, що відповідач не виконав вимог законодавства щодо збереження переданого на зберігання зерна, що свідчить про наявність такого елемента складу цивільного правопорушення, як протиправність поведінки.

Відповідно до частини 1 статті 950 Цивільного кодексу України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Положення аналогічного змісту містяться в частині 1 статті 33 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні". Зокрема, за втрату, нестачу чи пошкодження зерна, прийнятого на зберігання, зерновий склад несе відповідальність на підставах, передбачених законодавством.

Згідно зі статтею 951 Цивільного кодексу України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Аналогічні положення передбачені статтею 34 Закону України "Про зерно та ринок зерна". Так, збитки, завдані поклажодавцеві втратою, нестачею чи пошкодженням зерна, відшкодовуються зерновим складом: за втрату та нестачу зерна у розмірі вартості втраченого або такого, що його не вистачає, зерна; за пошкодження зерна - у розмірі суми, на яку знизилася його вартість.

Позивач передав на зберігання 1 000 000 кг кукурудзи, натомість відповідач не повернув йому передане зерно. Таким чином, суд робить висновок про завдання ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Українська зерноторгова компанія" реальних збитків, які полягають у втраті переданого на зберігання зерна кукурудзи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховано відповідачу збитки, у розмірі 3 000 000,00 грн що дорівнює вартості придбаного зерна кукурудзи у ТОВ "Агроконтракт 2011", яке в подальшому було передано на зберігання ТОВ "Долинський комбікормовий завод". Факт придбання кукурудзи у ТОВ "Агроконтракт" на загальну суму 3 000 000,00 грн підтверджується платіжним дорученням №479 від 20.03.2019 (а.с. 15).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод" порушено його обов`язок із забезпечення схоронності переданого на зберігання соняшника, така поведінка призвела до неможливості виконання ним взятих на себе зобов`язань та втрати товару.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як уже зазначалося, відповідач не наводив жодних доводів та не подавав доказів, які б підтверджували відсутність вини Зернового складу у завданні шкоди, а тому суд вважає встановленим і цей елемент складу цивільного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене та встановлення повного складу цивільного правопорушення (протиправність, збитки, причинний зв`язок, вина), господарський суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Українська зерноторгова компанія" та стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод" 3 000 000,00 грн реальних збитків.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю .

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод" (28500, Кіровоградська обл., Долинський район, м. Долинська, вул. Чумацький Шлях, буд. 1, ідентифікаційний код 34201037) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Українська зерноторгова компанія" (36008, м. Полтава, вул. Автобазівська, буд. 1, ідентифікаційний код 39427509) заборгованість в сумі 3 000 000,00 грн, а також судовий збір в сумі 45 000,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Українська зерноторгова компанія" (36008, м. Полтава, вул. Автобазівська, буд. 1), ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод" (28500, Кіровоградська обл., Долинський район, м. Долинська, вул. Чумацький Шлях, буд. 1) та керівнику та засновнику відповідача ОСОБА_4 (27400, Кіровоградська область, м. Знам'янська, вул. Осипенка, будинок 49).

Повне рішення складено 04.10.2019

Суддя Т. В. Макаренко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.