ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розгляд заяви про відвід судді

30.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2801/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Акватерміка"

про відвід судді Бєлік В.Г.

при розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчентро" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчентро", м. Вінниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акватерміка", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 5 873 537,06 грн. за договором поставки №29 від 01.07.2014 року.

Суддя Колісник І.І.

Без участі сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інчентро" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Акватерміка" заборгованості у загальному розмірі 5 873 537,06 грн., з яких: 5 524 651,69 грн. - основний борг, 270480,86 грн. - пеня, 23 158,00 грн. - 3% річних, 55246,51 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань з оплати товару, поставленого йому за договором поставки № 29 від 01.07.2014.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2019 (суддя Бєлік В.Г.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Акватерміка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчентро" 5 524 651,69 грн. основного боргу, 270 480,86 грн. пені, 23 158,00 грн. 3% річних, 55 246,51 грн. інфляційних втрат та 88 103,06 грн. судового збору.

17.09.2019 від ТОВ "Інчентро" до суду надійшла заява про надання доказів судових витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою у розмірі 52387,50 грн.

Ухвалою суду від 20.09.2019 призначено розгляд заяви ТОВ "Інчентро" про компенсацію витрат на правову допомогу у судовому засіданні на 26.09.2019.

26.09.2019 від представника відповідача до суду надійшла заява № б/н від 26.09.2019 про відвід судді Бєлік В.Г.

В обґрунтування своєї заяви представник відповідача зазначає, що 25.09.2019 з Єдиного державного реєстру судових рішень стало відомо, що 26.09.2019 о 12:30 год. має розглядатись заява позивача про необхідність ухвалення додаткового рішення. Так, у вказаній справі 12.09.2019, не дивлячись на подану керівником відповідача заяву про необхідність відкладення розгляду справи по суті, у зв`язку з хворобою представника адвоката відповідача, справу було розглянуто в першому судовому засіданні. Тобто, не дивлячись на поважність причин неможливості участі представника позивача у першому судовому засіданні з розгляду справи по суті, суддя відмовив у задоволенні заяви відповідача про відкладення першого судового засідання та розглянув справу, задовольнивши в повному обсязі позовні вимоги. Як свідчать обставини справи, згодом, а саме 17.09.2019, на адресу суду електронною поштою надійшла заява позивача про необхідність ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача додаткових судових витрат. Зазначену заяву позивача було подано на адресу суду без підтвердження направлення її копії відповідачу, як цього вимагає ч. 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, оскільки фактично відповідна заява позивача стосується збільшення позовних вимог. Відповідно до чинного законодавства зазначена обставина мала бути підставою для повернення відповідної заяви позивача останньому, однак відповідне рішення не було прийнято суддею, а навпаки, суддя призначив судове засідання з її розгляду. У свою чергу, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу й підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

На думку відповідача, саме зазначені обставини щодо розгляду справи по суті у першому ж судовому засіданні, за наявності обґрунтованих підстав і поважних причин для відкладення такого першого судового засідання та згодом призначення заяви позивача щодо ухвалення додаткового рішення, яке подано до суду з порушенням вимог процесуального законодавства, є обставинами, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Ухвалою господарського суду від 26.09.2019 (суддя Бєлік В.Г.) заявлений відвід визнано необгрунтованим. У порядку статті 39 Господарського процесуального кодексу України судове провадження зупинено, а справу передано для вирішення питання щодо розгляду заяви про відвід судді Бєлік В.Г. іншим складом суду.

За розпорядженням керівника апарату господарського суду від 26.09.2019 №1588 та згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заявленого судді Бєлік В.Г. відводу було визначено головуючого суддю Колісника І.І.

Згідно з частинами першою - третьою статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною восьмою статті 39 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Матеріали справи дозволяють вирішити питання про відвід судді Бєлік В.Г. без повідомлення сторін.

ВИСНОВКИ СУДУ, НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

За змістом статей 38, 42 Господарського процесуального кодексу України право на відвід судді є одним із процесуальних прав учасника справи.

Підстави для відводу (самовідводу) визначені статтями 35, 36 цього Кодексу, серед яких - інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України).

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини неупередженість визначається відповідно до суб`єктивного підходу, який враховує особисте переконання або інтереси конкретного судді в певній ситуації, а також відповідно до об`єктивного критерію, який має підтвердити, чи надав суддя гарантії, достатні для усунення будь-якого правомірного сумніву щодо його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Отже, у цьому відношенні неупередженість повинна бути очевидною як під час виконання суддею судових функцій, так й інших дій.

Доводи, покладені в основу сумніву представника відповідача в неупередженості судді Бєлік В.Г., пов`язані із застосуванням суддею процесуального закону як під час розгляду справи по суті, так і під час прийняття заяви позивача про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

Оцінюючи доводи представника відповідача, суд приймає до уваги основоположний принцип свободи вираження поглядів, гарантований кожному статтею 10 Європейської конвенції з прав людини.

Разом з тим суд враховує також і нормативні приписи частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

При цьому варто зауважити, що твердження представника відповідача про недотримання позивачем вимог частини п`ятої статті 46 Господарського процесуального кодексу України під час подання до суду заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є помилковим.

Так, зазначена норма закону зобов`язує учасника справи надіслати іншій стороні копії заяви з доданими до неї документами щодо збільшення або зменшення розміру позовних вимог, зміни предмета чи підстав позову.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.

Витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відтак право позивача на стягнення судових витрат шляхом ухвалення додаткового судового рішення не є збільшенням позовних вимог.

У разі порушення норм процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, або ухвалення судового рішення суддею, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обгрунтованими, є підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення (ст. 277 ГПК України).

Відповідач не позбавлений права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яке гарантоване йому статтею 254 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Здійснення незалежного правосуддя вимагає від судді протистояти будь-якому неправомірному зовнішньому впливу та зобов`язує розглядати справу якою б складною вона не була, забезпечуючи, тим самим, доступ до правосуддя.

За таких обставин правові підстави для відводу судді Бєлік В.Г. відсутні.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Акватерміка" про відвід судді Бєлік В.Г.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 30.09.2019 та не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І.І. Колісник