ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2019 р. Справа№ 910/11169/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Хрипуна О.О.

секретар судового засідання Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Фрідман О.О.;

від відповідача: не з`явились;

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЕД»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2019 року

у справі № 910/11169/19 (суддя Курдельчук І.Д.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЕД»

до Київської міської державної адміністрації,

про визнання протиправним рішення та визнання права, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІНЕД» (далі за текстом - ТОВ «ГРІНЕД») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської державної адміністрації (далі за текстом - КМДА), у якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань розміщення тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібно роздрібної торгівельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства, що викладене у Протоколі № 57 від 24.03.2017 року, про дострокове розірвання договору пайової участі в утриманні об`єктів благоустрою 03385-16/2 від 19.10.2016 року та анулювання паспорту прив`язки № ШЧ.11672.03385-16 від 19.10.2016 року; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом визнання за ТОВ «ГРІНЕД» права на розміщення сезонного майданчика площею 101,5 кв.м за адресою: м . Київ , по вул. Терещенківська, 8, на умовах, визначених паспортом прив`язки № ШЧ.11672.03385-16 від 19.10.2016 року.

Підставою звернення з позовом до господарського суду ТОВ «ГРІНЕД» визначило п. 6) ч. 1 ст. 20 ГПК України та вказує, що між сторонами виникли договірні відносини, а спір виник внаслідок вчинення відповідачем порушень позивачу у здійсненні останнім господарської діяльності, оскільки прийняті відповідачем акти про дострокове припинення дії договору пайової участі та анулювання паспорту прив`язки порушують речове право позивача, за захистом якого він зветрається до господарського суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2019 року по справі № 910/11169/19 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ТОВ «ГРІНЕД».

Відмовляючи у прийнятті поданої ТОВ «ГРІНЕД» позовної заяви на підставі п. 1) ч. 1 ст. 175 ГПК України, місцевий господарський суд вказав, що ТОВ «ГРІНЕД» фактично оскаржує дії та рішення Комісії з питань розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), прийняті відповідачами під час здійснення ними своїх повноважень які визначені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» і до компетенції якої входить визначення відповідності намірів щодо місця розташування тимчасових споруд Комплексній схемі тимчасових споруд, будівельним нормам; запровадження додаткових зон обмежень розміщення тимчасових споруд, розгляд заяв щодо неправомірного надання відмови в укладанні договору щодо пайової участі (внеску) в утриманні об`єкта благоустрою міста Києва та інші питання, пов`язані з розміщенням об`єктів, за які сплачується пайова участь (внесок).

Таким чином, враховуючи, що відповідач у спірних правовідносинах наділений владними повноваженнями та між сторонами виник спір з приводу реалізації Комісією, як структурним підрозділом КМДА визначених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» повноважень, тобто між сторонами виник публічно-правовий спір, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що розгляд даного спору відноситься до юрисдикції адміністративних судів, згідно зі ст. ст. 4, 19 КАС України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ «ГРІНЕД» подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2019 року у справі № 910/11169/19 та направити позов для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «ГРІНЕД» посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 20 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу від 09.09.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ГРІНЕД» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2019 у справі № 910/11169/19, призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

В судовому засіданні апеляційного господарського суду представник позивача подану апеляційну скаргу підтримав за наведених у ній підстав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2019 року у справі № 910/11169/19 та направити позов для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання апеляційної інстанції не направив, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Враховуючи, що явку учасників справи не було визнано обов`язковою, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності в судовому засіданні уповноваженого представника відповідача, який не з`явився.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 271 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про відмову у відкритті провадження у справі.

Відмовляючи у відкритті провадження у цій справі, місцевий господарський суд вказав, що спір за поданою ТОВ «Грінед» позовною заявою підлягає вирішенню в порядку адміністративного, а не господарського судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку з наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2) ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Відповідно до п. 7) ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (переважно майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 6) ч. 1 ст. 20 ГПК України передбачено, що до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (Постанова Великої палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 910/2987/18, № 12-24гс19).

ТОВ «ГРІНЕД», звертаючись до місцевого господарського суду з позовом у цій справі визначає, що, у зв`язку з прийняттям відповідачем оскаржуваного рішення, достроково розривається Договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою (місце розташування: м. Київ, вул. Терещенківська, 8), на території якого розташована тимчасова споруда (сезонний майданчик, площею 101,5 кв.м.), функціональне використання якої майданчики для харчування біля закладів ресторанного господарства, власником якої є ТОВ «ГРІНЕД», на підставі Договору купівлі-продажу нежилого будинку, тобто, звертається за захистом свого цивільного права, порушення якого вбачає в наслідках, спричинених оскаржуваним рішенням, зокрема, припинення Договору.

За наведених підстав, враховуючи норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що подана ТОВ «ГРІНЕД» позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, у зв`язку з чим прийнята ним ухвала від 23.08.2019 року має бути скасована.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269-271, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЕД» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2019 року у справі № 910/11169/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2019 року у справі № 910/11169/19 скасувати, справу направити до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття позовної заяви.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.10.2019.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

О.О. Хрипун