ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2019 року Справа № 912/640/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 415а

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Кузнецової І.Л.

секретар судового засідання Абадей М.О.

Представники сторін:

від позивача: Кушнір С.В., адвокат, довіреність №12/А/Б від 09.11.2018,

від відповідача: представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного підприємства Агростар на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2019 у справі №912/640/19 (суддя Вавренюк Л.С., повне рішення складено 03.06.2019)

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Седна-Агро, м. Монастирище Черкаської області

до відповідача Приватного підприємства Агростар, с. Голикове Олександрійського району Кіровоградської області

про стягнення 1 142 476,55 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У березні 2019 року ТОВ Седна-Агро звернулось до Господарського суду Кіровоградської області із позовом про стягнення з ПП Агростар 664700 грн - основного боргу, 157 708,04 грн - пені, 132 940 грн - 20% штрафу, 137663,38 грн - 30% річних, 49 465,13 грн - інфляційних збитків, а також понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу адвокатського бюро (адвоката) в сумі 19 450 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки ЗЗР в кредит 2017-2018 №036-БВ від 29.09.2017 в частині оплати поставленого товару.

Відповідач про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції був повідомлений належним чином, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2019 у справі №912/640/19 (суддя Вавренюк Л.С.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства "Агростар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" основний борг за поставлений товар в сумі 664 700 грн, суму пені за весь час прострочення грошового зобов`язання - 157 708,04 грн, 20% штрафу - 132 940 грн, 30 відсотків річних від простроченої суми - 137 663,38 грн, інфляційні - 49465,13грн, а також судовий збір - 17 137,15 грн.

Рішення суду мотивовано правомірністю заявлених позовних вимог в частині стягнення боргу в сумі 664700 грн, пені за період прострочення з 30.09.2017 по 20.09.2018 та з 29.09.2018 по 01.03.2019 в загальній сумі 157708,04 грн, 20 % штрафу в сумі 132940 грн, 30% річних 137663, 38 грн, інфляційних за період прострочення з 01.10.2017 по 20.09.2018 та з 01.10.2018 по 31.01.2019 в загальній сумі 49 465,13 грн, а також доведеністю наявними в матеріалах справи доказами як факту поставки товару, так і факту прострочення його оплати Відповідачем.

Додатковим рішенням від 12.06.2019 також задоволено заяву ТОВ «Седна -Агро» в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України. Стягнуто з Приватного підприємства "Агростар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19450 грн.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням від 29.05.2019, Відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати в частині стягнення інфляційних 49465,13 грн та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- суд першої інстанції безпідставно стягнув з Відповідача суму інфляційних втрат 49465,13 грн, не врахував при цьому умови п. 3.1 3.2 договору про те, що ціна товару визначена в еквіваленті іноземної валюти долар США та встановлено порядок коригування ціни в разі зміни курсу долара США до гривні, яка визначається на дату платежу або на дату звернення до суду;

- застосування індексу інфляції є безпідставним, оскільки компенсація знецінення грошових коштів за умовами договору буде відбуватися за рахунок коригування на курс долара США.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.08.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Кузнецової І.Л., Кощеєва І.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства Агростар на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2019 у справі №912/640/19. Розгляд апеляційної скарги призначений у судовому засіданні з викликом сторін на 25.09.2019.

15.08.2019 від Позивача до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні, призначеного на 25.09.2019, у режимі відеоконференції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2019 зазначене клопотання задоволено. Розгляд справи №912/640/19 призначено розглядати у судовому засіданні 25.09.2019 в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої доручено Господарському суду Черкаської області.

У судовому засіданні 25.09.2019 повноважний представник Позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначив, що стягнення коригування ціни товару до курсу іноземних валют відповідно до п. п. 3.1., 3.2. договору поставки не було предметом розгляду даної справи. Одночасного стягнення індексу інфляції та коригування ціни товару на курсову різницю не було, відповідно до п. 3.2. договору Позивач скористався правом нарахування індексу інфляції.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання 25.09.2019 не забезпечив, причин неявки не повідомив, не зважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи за адресою, зазначеною ним в апеляційній скарзі (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №443).

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

29.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" як постачальником (надалі Позивач) та Приватним підприємством "Агростар" як покупцем (надалі Відповідач) був укладений Договір поставки ЗЗР в кредит 2017-2018 №036-БВ (надалі - Договір) строком дії з дати його підписання до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним (п. 10.1 Договору).

Згідно з п. 1.1. Договору Позивач зобов`язався продати та поставити Відповідачу засоби захисту рослин (далі - Товар), а Відповідач - прийняти зазначений Товар і оплатити його вартість згідно встановленого цим Договором порядку.

Відповідно до умов п. 1.2. Договору поставки асортимент, номенклатура, кількість, ціна, строки оплати та характеристики Товару визначаються Сторонами на підставі замовлення Покупця та виходячи з наявності Товару на складі Постачальника й вказуються у відповідній Специфікації та видаткових накладних, які складають невід`ємну частину цього Договору.

Згідно з п. 2.2.1., 4.1. Договору поставки Покупець зобов`язаний оплати товар в строки та на умовах, передбачених договором та/або Специфікаціями (додатковими угодами, якщо вони були укладені) до нього шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника.

Відповідно до п. 7.3. Договору поставки, у разі прострочення строків оплати Товару відповідно до п. 4.1. Договору та Специфікаціях, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день прострочки і до повного виконання стороною своїх зобов`язань та припиняється в день виконання винною стороною зобов`язань за договором, забезпечених санкцією.

Пунктом 7.5. Договору поставки передбачено, що в разі порушення Покупцем строків (термінів) оплати за Товар (його партію), більш ніж десять календарних днів - Покупець додатково до пені визначеної в п. 7.3. сплачує Постачальнику штраф в розмірі 20% (двадцять відсотків) від загальної суми заборгованості.

Пунктом 7.6. Договору поставки встановлено, що крім того, відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення грошового зобов`язання, Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки та 30% річних від простроченої (неоплаченої) суми.

Згідно з п. 7.9. Договору поставки сторони досягли згоди, що строк нарахування штрафних санкцій (неустойки) за цим Договором не обмежується строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Штрафні санкції (в тому числі неустойка) за прострочення виконання зобов`язань за цим Договором нараховуються до моменту належного та повного виконання відповідного зобов`язання в межах строку загальної позовної давності (ст. 257 ЦК України). До вимог про стягнення штрафних санкцій (в тому числі неустойки) за цим Договором не застосовується строк спеціальної позовної давності, передбачений ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, Кредитор за зобов`язанням, що порушене, може звернутися до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за цим Договором в межах строку загальної позовної давності, встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України.

29.09.2017 між сторонами було укладено специфікацію №001 (а.с. 28), у якій вказано Товар, вартість та термін (строки) його оплати. Так, загальна вартість товару за вказаною Специфікацією становить 914 700 грн, Покупець зобов`язаний оплатити загальну вартість Товару в наступні строки (терміни) та в такому порядку:

- в строк до 29.09.2017 грошові кошти в сумі 182 940 грн, що складає 20% від загальної вартості Товару;

- в строк до 28.09.2017 грошові кошти в сумі 731760 грн, що складає наступні 80% від загальної вартості Товару.

Позивач виконав свої зобов`язання за Договором та відповідно до видаткової накладної №6045 від 29.09.2017 поставив Відповідачу Товар в асортименті, кількості, за ціною, що вказані у видатковій накладній та Специфікації № 001 на загальну суму 914 700 грн.

Відповідач оплату товару в повному обсязі не виконав. За твердженням Позивача 21.09.2018 Відповідач на виконання зобов`язання сплатив грошові кошти лише частково в сумі 250 000 грн. Відповідач вказане не спростував, доказів іншої оплати суду не надав.

Враховуючи визнання обставини часткової сплати боргу в сумі 250000,00 грн Позивачем, що не підлягає доведенню з урахуванням положень ч. 1 ст. 75 ГПК України, загальна заборгованість за отриманий товар склала 664 700 грн.

Неналежне виконання Відповідачем умов Договору, що призвело до виникнення заборгованості за отриманий та неоплачений товару у сумі 664 700 грн, стало підставою для звернення Позивача із даним позовом.

Згідно заявлених позовних вимог Позивач просив стягнути з Відповідача основний борг за поставлений товар в сумі 664700 грн, пеню за періоди з 30.09.2017 по 20.09.2018 та з 29.09.2018 по 01.03.2019 в сумі 157708,04 грн, 20% штрафу 132940 грн, 30 % річних 137663,38 грн, інфляційні втрати у сумі 49465,13 грн за період з 01.10.2017 по 20.09.2018 та з 01.10.2018 по 31.01.2019.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

З аналізу спірних правовідносин, що склалися між сторонами, суд доходить висновку, про наявність правовідносин з постачання товару, та відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти його і сплатити за нього певну грошову суму.

Як було досліджено судом, у вересні 2017 року на виконання умов Договору Позивачем було поставлено Відповідачу, а останнім прийнято товар на загальну суму 914700, з яких оплачено 250000 грн. Борг становить 664700 грн. Поставка товару оформлена видатковою накладною, підписаною обома сторонами. Відповідач проти отримання товару та наявності заборгованості не заперечує.

З огляду на викладене, факт отримання товару є доведеним, а позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 664700 грн - правомірними та обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянт в апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині нарахування інфляційних втрат.

Тому, апеляційний суд не переглядає рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Відповідача боргу, пені, штрафу та річних від простроченої суми, оскільки в цій частині воно не оспорюється сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Договору ціна товару та/або окремої партії визначається та вказується у специфікаціях до цього Договору та/або видаткових накладних на дату їх складання, що є його невід`ємними частинами. Сторони встановлюють та вказують ціну товару у національній валюті України гривні, а також визначають її грошовий еквівалент в іноземній валюті, доларах США та/або ЄВРО, про що зазначають у специфікаціях.

Протягом строку дії Договору грошові зобов`язання Відповідача існують і підлягають сплаті у національній валюті України гривні. У зв`язку з тим, що товар буде оплачуватися покупцем не в день складення специфікації та в тому випадку, якщо курси іноземних валют (долара США та/або ЄВРО) до гривні, що склалися на міжбанківському валютному ринку України на день фактичної оплати товару, є вищим за курс іноземних валют, що були на дату укладення специфікації, ціна товару, що вказана в специфікаціях, та загальна сума Договору, яка підлягає до оплати покупцем в гривнях, підлягає коригуванню в сторону збільшення за наведеною формулою.

Зазначене в даному пункті коригування ціни також застосовується у випадку несвоєчасної оплати товару покупцем. За настання таких умов покупець оплачує повну вартість придбаного товару з урахуванням ціни, скоригованою в порядку п. 3.2. цього Договору. При цьому, загальна ціна за товар, скоригована на курсову різницю, визначається на дату здійснення фактичного платежу або на дату звернення до суду.

Таким чином, зазначеними умовами Договору передбачена можливість коригування вартості товару, що був поставлений.

Як вбачається з матеріалів справи, коригування вартості товару Позивачем не здійснювалося, сума боргу розрахована виходячи з вартості товару, що зазначена в специфікації та відповідає тій, що була визначена у видатковій накладній (914700 грн).

Тому, вимоги апелянта щодо неправомірності застосування до спірних відносин ст. 625 ЦК України є безпідставними, як і посилання на постанову Касаційного господарського суду від 25.04.2018 у справі №915/371/15, в якій судом зроблено висновок щодо неможливості одночасного нарахування чи стягнення інфляції та курсової різниці, що не стосується спірних відносин.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з Відповідача інфляційних втрат у загальній сумі 49465,13 грн за період з 01.10.2017 по 20.09.2018 та з 01.10.2018 по 31.01.2019 є правомірними.

Таким чином, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Кіровоградської області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Агростар на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2019 у справі №912/640/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2019 у справі №912/640/19 залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта - Приватне підприємство Агростар.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 30.09.2019

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І. М. Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова