ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1179/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач)

суддів: Подобєда І.М., Широбокової Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 року, ухвалене суддею Ліпинським О.В., повний текст якого складений 26.06.2019, у справі № 904/1179/19

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 45 913,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (далі - Позивач) звернулося з позовом до Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство" м. Дніпро (далі - Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у сумі 45913,19 грн. та судовий збір у сумі 1921 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем умов договору №3962 від 26.08.2015 в частині скиду (водовідведення) стічних вод підприємства в систему каналізації міста з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин. Так, при відборі проб стічних вод на об`єкті водокористування відповідача виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що відповідно породжує обов`язок відповідача сплатити підвищену плату за скид стічних вод з понаднормовим забрудненням, згідно виставленого позивачем рахунку №9306 від 31.01.2017 у розмірі 45 913,19 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 у справі №904/1179/18 позов задоволено; стягнуто з Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство" на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради 45 913,19 грн. - заборгованість за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, 1 921,00 грн. - витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, Виробничо-торговельна корпорація "Дитинство", м. Дніпро звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що господарський суд не повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи та не звернув увагу на наступне.

Позивачем відібрано проби стічних вод, без виконання вимог по транспортуванню проб до лабораторії (освітлення, температура) визначеними Національними стандартами України ДСТУ ISO 5667-10-2005 "Настанови щодо відбирання проб стічних вод" та ДСТУ ISO 5667-3-2001 "Настанови щодо зберігання та поводження з пробами", а також Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затверджених Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради №129 від 19.02.2015. Позивачем перед відбором проби недодержано вимог ДСТУ ISO 5667-10:2005, а саме, - з проби не було видалено мул, окалину, бактеріальну плівку, пробу відібрано за відсутності турбулентної течії, при рівні стічних вод 0,2 м, а не при робочому рівні 1,5 м, що призвело до відібрання проби не стічних вод, а мулу. Також відібрана для визначення ХСК проба, повинна бути законсервована додаванням сірчаної кислоти або охолодженою до температури від 2 до 5 °С. Акт відбору проб від 28.12.2016 не містить цих даних. Відбір проб не проводився в окремий посуд, тестування показників рН Позивачем здійснено не негайно на місці відповідно до ДСТУ ISO 5667-10:2005, а в своїй лабораторії. Позивач не відібрав контрольну пробу та недотримався вимог щодо освітлення та температури. Недодержання вимог ДСТУ ISO 5667-10:2005 при відборі проб призвело до того, що Акт відбору стічних вод від 28.12.2016 не має доказової сили.

Скаржник зазначає, що неодноразово висловлював письмово Позивачу заперечення щодо взятої проби та пропонував повторно взяти проби та провести лабораторні дослідження. Зазначає, що його звернення Позивачем були залишені без відповіді, тому Скаржник звернувся до Антимонопольного комітету, але приписи Антимонопольного комітету Позивачем залишені без уваги.

Також при розгляді справи судом відмовлено Відповідачу у задоволені клопотання щодо проведення інженерно-екологічної судової експертизи та отримання думки фахівця хіміка-аналітика.

Відповідач зазначає, що в судовому засіданні 06.06.2019 Позивач підтвердив недотримання Державних норм та Національних стандартів України, посилаючись на їх велику кількість. Зважаючи на ці обставини, Відповідач зазначає, що акт відбору стічних вод від 28.12.2016 Позивача та Протокол вимірювання складу та властивостей стічних вод Позивача не мають доказової сили.

У відзиві на апеляційну скаргу Позивач вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, винесеним з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

26.08.15 між Позивачем та Відповідачем укладено договір на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення №3962 за умовами якого Позивач зобов`язався надавати відповідні послуги, а Відповідач оплачувати їх; згідно п.7.2.2 договору, Відповідач зобов`язаний виконувати належним чином рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №129 від 19.02.2015 "Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська" (далі - Правила № 129); Правилами № 129 встановлені допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах підприємств; при цьому контроль за виконанням підприємствами місцевих Правил приймання і вимог договору, в силу п. 2.1.2. Правил № 129, покладено на Позивача.

Відповідно до п 2.1.6 Правил №129 (п. 2.1. Правил № 37) Водоканал має право здійснювати відбори проб для контролю за їх якістю та застосовувати на підставі результатів контролю та умов договору відповідні заходи. 28.12.2016 представником Позивача здійснено відбір проби стічної води з контрольних колодязів відповідача, з дотриманням вимог національних стандартів та Правил 129, за результатами якого складений акт, підписаний відповідачем без будь-яких зауважень щодо порядку проведення відбору проб; в свою чергу доказів будь-яких порушень при відборі проб Відповідачем не надано.

Позивач зауважує, що по показнику ХСК не було виявлено перевищень, в зв"язку з чим посилання Відповідача з приводу даного показника не заслуговують на увагу. КП "Дніпроводоканал" у відповіді на відзив вже зазначало, що по показнику БСК-5 для транспортування відібраних проб Позивач використовував сумку-холодильник, про що зазначено в акті відбору проб, з дотриманням вимог щодо відповідної температури. Також стверджує, що у відповідності до п.2.9 "Інструкції про порядок відбору проб для контрою якості стічних вод підприємств", яка є додатком 4 до Правил 129, відбір проб проводиться згідно КНД 211.1.0.009-94 та ДСУ ISO 5667-1-2005 Частина 10.

Вид посуди і об`єм проб, необхідний для вимірювання конкретних показників наведені у таблиці 1. Відповідно до таб. 1 для показників, що підлягають вимірюванню використовується наступна тара:

для завислих речовин - пластик 2 л.

для БСК-5 - скло - 0,5 л.

для нафтопродуктів - скло 0,1 л.

Згідно з актом відбору проб Позивач для відбору проб використовував окрему тару для кожного показника, як то наведено в таблиці 1.

Стосовно показника рН, то по даному показнику не було виявлено ніяких перевищень, а аналіз було проведено згідно національного стандарту впродовж 24 годин з моменту відбору. Також зазначає, що проби було відібрано при денному освітлені, температура стічної води була не менше 40 градусів, а проби транспортувалися у сумці холодильнику з дотриманням вимог щодо відповідної температури.

Щодо доводів апеляційної скарги про не здійснення відбору контрольної проби зауважує, що відповідно до п.7.11. Правил 129, з метою контролю якості стічних вод підприємств Водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб; згідно з п. 7.14 Правил 129 за призначенням з разової (контрольної) проби виконують основний, паралельний та арбітражний аналізи; основний аналіз виконує лабораторія водоканалу; паралельний аналіз виконує підприємство у будь-якій лабораторії, атестованій у даній галузі (або у своїй лабораторії при її наявності); проби відбираються за одночасною присутністю представників водоканалу та підприємства; в актах (додатки 3, 5) робиться примітка про відбір проб для виконання паралельного аналізу. Відповідно до п. 2.3.4. Правил 129, підприємства мають право організовувати виконання паралельних та арбітражних аналізів своїх стічних вод у лабораторії, яка атестована у даній галузі. Згідно п.7.15. Правил 129, усі витрати пов`язані з проведення арбітражного аналізу здійснює підприємство (за його ініціативою та у лабораторії, яка атестована у даній галузі).

З урахуванням наведених положень Правил 129 можливо зробити висновок, що відібрання проби як для паралельного, так і для арбітражного аналізу під час проведення відбору здійснюється Водоканалом в обов`язковому порядку, але за умови виявлення бажання Абонента на проведення такого аналізу(-зів). Позивач відібрав разову (контрольну) пробу для проведення основного аналізу, оскільки Відповідач не виявив бажання проведення паралельного та арбітражного аналізу. Ніяких зауважень Відповідач з даного приводу в акті не зазначив.

Щодо клопотання про призначення експертизи, позивач зазначає, що відповідно до положень п.1. ч. 1 ст. 99 Господарсько-процесуального кодексу України, експертиза призначається за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. В свою чергу, питання, викладені Відповідачем, не потребують спеціальних знань та не підтверджені жодними доказами, тому підстав призначати експертизу не має.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2019 (суддя доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство" м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 залишено без руху у зв`язку з поданням неналежних та недопустимих доказів направлення позивачу копії апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство" м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 у справі № 904/1179/19; з урахуванням ціни позову відповідно до ч.13 ст.8, ч.10 ст.270 ГПК України справу вирішено розглядати в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

26.08.2015 між Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради (далі - водоканал, позивач) та Виробничо-торгівельною корпорацією "Дитинство" (далі - абонент, відповідач) укладено договір №3962 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі - договір).

Відповідно до п. 2.1 договору, водоканал зобов`язується надавати абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а абонент зобов`язується оплачувати послуги в порядку і на умовах, визначених договором та діючим законодавством.

Розділом 3 договору встановлено порядок обліку надання послуг.

Пунктом 3.15 договору визначено, що абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до вказаних мереж субабоненти, орендарі, суборендарі. Допустимі концентрації шкідливих речовин в стічних водах встановлені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради №129 від 19.02.2015 "Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська" та наводяться в додатку № 4 до договору.

Пунктом 3.16 договору передбачено, що нарахування проводяться по нормативу плати за очищення 1 куб.м. стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Згідно з п. 3.17 договору, абонент зобов`язаний подавати водоканалу звіт про якісний склад стічних вод, що він скидає до каналізації за формою, наведеною в додатку №5 договору, не пізніше одного місяця після закінчення кварталу року, в якому надавалися послуги за договором.

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах використовуються як дані лабораторії водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі (п. 3.18 договору).

За умовами пункту 3.19 договору, плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь об`єм стічних вод, скинутих абонентом протягом календарного місяця, коли було зафіксоване перевищення допустимих концентрацій. У випадку повторного встановлення факту перевищення ДК забруднюючих речовин - три календарних місяця (місяця, у якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення ДК, та двох попередніх).

Відповідно до п. 9.1 договору, даний договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до 26.08.2018 року, а в частині їх оплати - до повного виконання.

Пунктом 10.1 договору сторони визначили, що його невід`ємною частиною є: генеральний план об"єкту в масштабі 1:500 з водопровідною та каналізаційною мережами та випусками міської каналізації; а також додатки:

додаток №1 акт визначення точки розподілу надання послуг та розмежування балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж;

додаток №2 перелік об"єктів;

додаток №3 перелік приладів та засобів обліку;

додаток № 4 допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах;

додаток №5 звіт про результати вимірювань;

додаток № 6 звіт про об"єми наданих послуг відповідно до показників приладів та засобів обліку (для водо лічильників);

додаток № 7 звіт про об"єми наданих послуг відповідно до показників приладів та засобів обліку (для електронних засобів обліку);

додаток № 8 розрахунок об"ємів послуг.

Так, додатком № 1 сторони узгодили межу каналізаційної мережі по вводу № 1та по вводу №2 (а.с.19).

Крім того, додатком № 5 визначено, що місцями відбору проб є випуск № 1 та випуск № 2 (а.с.23).

26.08.2015 сторонами укладена додаткова угода до договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення №3962, якою в абзац 2 пункту 9 внесені зміни, решта умов договору залишилась незмінною.

19.07.2016 співробітниками водоканалу у присутності уповноваженого представника відповідача було проведено відбір проб стічних вод в каналізаційних мережах абонента, зокрема у контрольному колодязі випуску № 1, про що складено акт від 19.07.2016 (а.с.81).

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах було проведено аналіз взятих проб.

За результатами лабораторного аналізу, проведеного Лабораторією по контролю якості стічних вод підприємств, оформленого протоколом вимірювань показників складу та властивостей стічних вод, в разових пробах було виявлено перевищення допустимих концентрацій по показникам: хлориди, азот амонійний, ортофосфати, залізо та БПК5.

На підставі вищевказаного протоколу, відповідно до глави 3 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 №37, позивачем був здійснений розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за липень 2016 року та нараховано плату за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах в розмірі 13 296,96 грн. (а.с.82).

23.03.2017 позивачем було виставлено рахунок відповідачу за скид понаднормових забруднень №23458 на суму 13 296,96 грн. (а.с.83), який 31.03.2017 оплачений відповідачем (а.с.86).

28.12.2016 представниками позивача з метою здійснення контролю якості стічних вод знов здійснено відбір проби стічної води на об`єкті водокористування відповідача, зокрема у контрольному колодязі випуску № 1 та контрольному колодязі випуску № 2, про що складено акт відбору стічних вод (а.с. 28-29).

Відповідно до пункту 3.18. Договору та п.7.6 Правил, для визначення вмісту забруднень у стічних водах Підприємств використовуються як дані лабораторії Водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі акредитації.

За результатами проведеного аналізу відібраних проб, який оформлено Протоколом вимірювань показників складу та властивостей стічних вод від 28.12.16 (а.с. 30-31), встановлено перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах відповідача по контрольному колодязю № 1: по азоту амонійному та нафтопродуктам, по контрольному колодязю № 2: по завислим речовинам, хлориду, азоту амонійному, залізу, БСК5, ортофосфатам та нафтопродуктам.

У зв`язку з виявленими порушенням, позивачем здійснено розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями на суму 45 913,19 грн. (а.с. 33). А саме, на підставі даних показників вимірювання забруднюючих речовин, позивачем складено розрахунки плати за перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах підприємства за жовтень, листопад та грудень 2016 (місяць у якому виявлено порушення та два попередніх місяці) всього на суму 45 913,19 грн. та виставлено відповідачу рахунок на сплату відповідної суми № 9306 від 31.07.2017 (а.с.35), який відповідачем не оплачений, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 45 913,19 грн.

Несплата відповідачем рахунку в добровільному порядку і стала підставою звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведення матеріалами справи фактичних та правових підстав для нарахування Відповідачеві плати за наднормативне перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах, за які позивачем здійснено розрахунок, який, в свою чергу, не оплачений відповідачем в обумовлений договором період, що є підставою для стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до статті 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання, забруднюючих речовин.

Згідно зі ст.44 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" виробничий контроль у сфері питної води та питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання.

При укладенні договору сторони визначили, що вони керуються також Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", "Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання водовідведення в населених пунктах України", затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27.06.2008 №190, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за №936/15627, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002р. №37, Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002р. №37, рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.2015 "Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м.Дніпропетровська", "Правилами технічної експлуатації систем водопостачання і каналізації населених пунктів України", затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 05.07.1995 №30, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 21.07.1995 за №231/767.

Укладений між позивачем та відповідачем договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статтями 173, 174, 175 Господарського кодексу України (статтями 11, 202, 509 Цивільного кодексу України) і відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України та статтею193 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища закріплено, що екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 19.02.2002 №37 Про затвердження Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за №402/6690, затверджено відповідні Інструкція та Правила, які визначають підстави для стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів.

Згідно з пунктом 1.5. Правил приймання на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів (далі - Інструкція) Водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту (далі - місцеві Правила приймання), у яких установлюються допустимі концентрації (далі - ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію.

Місцеві Правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров`я України. Місцеві Правила приймання є обов`язковими для всіх Підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради (пункт 1.6. Правил приймання).

Статтею 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" передбачено, що скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту встановлюють вимоги щодо приймання стічних вод населеного пункту.

Місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод, здійснення контролю за якістю питної води належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Так, рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 за №129 затверджені Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємства в систему каналізації м. Дніпропетровська, що поширюються на КП "Дніпроводоканал" та підприємства, установи, організації усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста (п. 1.2 Правил).

Слід зауважити, що загальнодержавні Правила і Інструкція №37 скасовані розпорядженням КМУ № 166-р від 10.03.2017, втім, колегія суддів зауважує, що враховуючи дію законів у часі, вони застосовуються до спірних відносин, оскільки правовідносини сторін виникли під час дії вказаних нормативно-правових актів (у 2016 році), крім того, це скасування не свідчить про нечинність місцевих правил приймання та скиду стічних вод підприємств у каналізацію м.Дніпропетровська, затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129, яке є чинним.

При цьому, відповідно до загальних положень, Правила № 129 розроблені згідно із: Водним кодексом України; Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища"; Законом України "Про питну воду та питне водопостачання"; Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою КМУ від 25.03.1999 за № 465; Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 за № 190.

Таким чином, Наказ № 37 не є основним і єдиним нормативно-правовим актом, на підставі якого орган місцевого самоврядування затвердив Правила № 129.

В п. 1.5 Правил № 129 зазначено, що Правила встановлюють вимоги до підприємств, які скидають свої стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов`язки підприємств і водоканалу, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

Пунктами 2.1.2, 2.1.3 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська встановлено, що водоканал має право згідно графіку відбору контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств; пред`являти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням нормативу плати за очищення та коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень при порушенні Правил приймання.

Відповідно п. 2.1.6 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, водоканал має право здійснювати позаплановий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються, та застосовувати на підставі результатів контролю (при виявленні порушень Правил приймання та умов договору на надання послуг водопостачання та водовідведення) відповідні заходи.

Згідно з пп.2.4.4, 2.4.5, 2.4.8 Правил № 129 встановлено, що підприємства зобов`язані дотримуватись встановлених водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства; сплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників; забезпечувати можливість проведення уповноваженими представниками водоканалу у будь-який час доби обстеження роботи локальних очисних споруд (далі ЛОС) та контролю за скиданням стічних вод к міську каналізаційну мережу, включаючи надання необхідних документів, визначених цими Правилами приймання та Правилами користування, надавати допомогу при відборі проб стічних вод та вивченні режиму їх скиду.

Відповідно п. 3.2 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, підприємство несе відповідальність за якість стічних вод, які скидає у міську каналізаційну мережу.

Стічні води, які підлягають прийманню до міської каналізаційної мережі, не повинні містити забруднюючі речовини з перевищенням допустимих концентрацій, установлених місцевими Правилами приймання (п. 4.2 Правил приймання стічних вод №37).

Згідно п. є ч. 2, ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Пунктом 7.12 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська встановлено, що відбір разових проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується в актах (додатки 3, 5), які підписують як представник водоканалу, так і представник підприємства; такий акт має юридичну силу і є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (у разі виявлення перевищення допустимої концентрації).

Пунктами 7.22, 7.23 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська передбачено, що при виявленні перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин, встановлених Правилами приймання та договором, водоканал у 15-денний строк після закінчення аналізу направляє підприємству лист-повідомлення про перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах та протокол вимірювань показників складу та властивостей стічних вод; після формування рахунку за послуги водопостачання та водовідведення за місяць, у якому були відібрані проби, направляє підприємству листом-попередженням розрахунок плати за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин з подальшим стягненням у наступному місяці плати за скид понаднормативних забруднень; підприємство зобов`язано оплатити наданий водоканалом сформований рахунок у 10-денний строк з моменту його отримання.

Згідно п. 8.6 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих підприємством за місяць; у випадку повторного встановлення факту перевищення забруднюючих речовин - три календарних місяці (місяця, в якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення ДК та двох попередніх).

Відповідно п. 3.2 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002р. №37, при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах підприємств, що скидаються у систему каналізації, порівняно з встановленими місцевими Правилами приймання, підприємства сплачують водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 куб. м. стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій, обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод та коефіцієнтом кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зробив розрахунки плати за перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах підприємства відповідача, за липень 2016 року на суму 13296,96 грн. та за жовтень, листопад, грудень 2016 року на суму 45913,19 грн. (а.с.33, 82).

При цьому, на підставі розрахунку за липень 2016 року був виставлений рахунок №23458 від 23.03.2017, який оплачений відповідачем 31.03.2017 (а.с.83, 86).

В свою чергу, на підставі розрахунку за жовтень, листопад, грудень 2016 року відповідачу був виставлений рахунок № 9306 від 31.01.2017, який не оплачений відповідачем, що і стало підставою звернення з даним позовом.

Слід зауважити, що розрахунок позивачем здійснений як за повторне порушення - перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, на підставі лабораторних досліджень проб, взятих в каналізаційних колодязях випуску № 1 та випуску № 2. В той же час колегія суддів зауважує, що згідно акту відбору проб від 19.07.2016 (первісний відбір) відбір проб стічних вод здійснювався тільки з каналізаційного випуску №1, інших даних, зокрема стосовно відбору проб з каналізаційного колодязя випуску № 2, вказаний акт не містить.

Таким чином, повторне перевищення допустимих концентрацій у контрольному колодязі № 1, за який позивачем здійснений розрахунок у сумі 5621,62 грн (з ПДВ) (за три місяці а.с.33) є обґрунтованим та доведеним матеріалами справи, що є підставою для задоволення позову в цій частині.

Втім, оскільки при первісному відборі 19.07.2016 проби з каналізаційного колодязя випуску № 2 не брались, неможливо стверджувати про обґрунтованість розрахунку величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за три місяці по каналізаційному колодязю випуску № 2 (розрахункова плата 40291,57 грн - а.с.33), оскільки такі проби 28.12.2016 брались в цьому колодязі в перший раз.

При цьому з урахуванням положень частини 2 ст.14 та ч.2 ст.237 ГПК України, даних стосовно об"ємів стоків за один місяць по підприємству відповідача, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості здійснити самостійний розрахунок за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин за один місяць (грудень) згідно проб, взятих у каналізаційному колодязі випуску № 2.

Таким чином, позовні вимоги в частині суми 40291,57 грн є безпідставними, такими, що суперечать наданим матеріалам справи, на що суд першої інстанції уваги не звернув та передчасно задовольнив позов у повному обсязі.

З урахуванням наведеного позовні вимоги є обґрунтованими в частині 5 621,62 грн., які слід задовольнити, скасувавши рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення у справі, в решті позовних вимог слід відмовити, як заявлених необґрунтовано.

Доводи апеляційної скарги стосовно порушення позивачем нормативів та державних стандартів стосовно відібрання проб відхиляються колегією суддів, оскільки акт від 28.12.2016 містить посилання на нормативні документи відповідно до вимог яких виконано відбір проб, вказаний акт підписаний уповноваженим представником відповідача без жодних зауважень щодо порядку проведення такого відбору проб, що унеможливлює посилання на будь-які порушення при здійсненні відбору в подальшому.

Доводи скаржника про не відібрання позивачем контрольної проби є безпідставними оскільки, згідно Правил №129, зокрема п.7.11, з метою контролю якості стічних вод підприємств водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб.

Згідно визначення понять у Правилах № 129, разова (контрольна) проба окрема проба, яку відбирають довільно (стосовно часу) з об"єму стічної води підприємства.

Згідно з п.7.7 Правил № 129 періодичність відбору контрольних проб не менше, ніж один раз у півроку.

За приписами п.8.6 Правил № 129 плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих підприємством за місяць; у випадку повторного встановлення факту перевищення забруднюючих речовин - три календарних місяці (місяця, в якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення ДК та двох попередніх).

Таким чином, з аналізу наведених норм слід дійти висновку, що разова проба, взята повторно в одному місці і є контрольною. Будь-яких вимог до спеціальних позначень стосовно разової або контрольної проби вказані вище Правила не містять.

Стосовно заявленого 06.08.2019 скаржником клопотання про призначення у справі інженерної екологічної експертизи, на вирішення якої слід поставити, зокрема питання пов"язані з порядком відбору проб стічних вод та їх аналізу, то воно не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 23 березня 2012 року N 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу, що призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що ним будь-яких заперечень під час відібрання проб стосовно порядку їх відбору не висловлювалось, будь-яких зауважень з цього приводу акт від 28.12.2016 не містить; акт підписаний без будь-яких зауважень представником відповідача, таким чином, необхідність у спеціальних знаннях для встановлення обставин справи - відсутня.

При цьому Правилами № 129, зокрема, відповідно до п.7.14 підприємству надане право здійснювати паралельний аналіз проб у відповідних атестованих лабораторіях, який здійснюється з разової проби. Такий відбір здійснюється за участі представників водоканалу та підприємства (абоненту) та у акті здійснюється відмітка. Також правилами допускається проведення арбітражного аналізу проб, стосовно інгредієнтів, за якими виникли розбіжності. В свою чергу, відповідач при відборі проб бажання здійснити паралельний аналіз не висловлював, відповідних даних акт не містить.

Відповідно до ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Незважаючи на те, що заявник апеляційної скарги і не посилався на те, що проба, взята 28.12.2016 у каналізаційному колодязі випуску № 2 не є повторною, а є разовою (вперше взятою), за яку позивач безпідставно здійснив розрахунок, як за повторне порушення та заявив відповідні позовні вимоги (розрахунок за три місяці), тобто здійснив нарахування на підставі Правил № 129 та відповідних норм чинного законодавства у сфері відповідальності за неналежне виконання господарського зобов"язання (ст.193, 218 ГК України), колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, рішення суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки у випадку неправильного застосування норм матеріального права суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги.

Слід прийняти нове рішення, яким частково відмовити в задоволенні позовних вимог на підставі вищезазначених мотивів.

Зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки загальна ціна позову становить 45 913,19 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 у справі №904/1179/19 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 у справі №904/1179/19 скасувати.

Прийняти у справі нове рішення, яким позовні вимоги Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, м. Дніпро до Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство", м. Дніпро про стягнення заборгованості у розмірі 45 913,19 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство" (49000, м. Дніпро, вул. Олександра Поля, 97, ) на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 21-А, ) 5621,62 грн. - заборгованість за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, 235,13 грн. - витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 21-А, ) на користь Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство" (49000, м. Дніпро, вул. Олександра Поля, 97, ) 2528,80 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 30.09.2019.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд