ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

27 вересня 2019 року Справа 923/823/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. розглядувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна промислова компанія «ДОМ-АГРО» від 26.09.19, у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна промислова компанія «ДОМ-АГРО» (місто Каховка Херсонської області),

до: Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» (місто Київ),

за учатю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

1. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитра Олеговича (місто Київ),

2. Приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича (місто Херсон),

про: визнання никонавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

за участю представників: не викликались.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрна промислова компанія «ДОМ-АГРО» 24.09.2019 року звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27.08.2019 року за реєстровим № 4601 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2019 року справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 24.09.19 зазначену позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, а також повернуто заяву позивача від 19.09.2019 про забезпечення позову.

26.09.19 до суду надійшла інша заява позивача від 26.09.19 про вжиття заходів забезпечення позову, у якій позивач просить суд:

«зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 27 серпня 2019 року за реєстровим №4601 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем (свідоцтво №7065) до набрання законної сили рішенням господарського суду Херсонської області у справі за моїм позовом в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна промислова компанія «ДОМ-АГРО» до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович, Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович про виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.»

Відповідно до приписів ст. 136 ГПК України: «Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.»

Відповідно до частин 1 та 6 статті 140 ГПК України: «Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу... ».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: «зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа , за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку».

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (із подальшими змінами) (надалі - Постанова) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно абз. 2, 3, 4 пункту 3 зазначеної Постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. Господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат.

Зазначені позивачем заходи забезпечення позову, що прямо стосуються предмета спору підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, виходячи з наступних обставин.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений за наявності порушень приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., що тягне за собою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

11 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем відкрито виконавче провадження №60025744 з примусового виконання виконавчого напису № 4601 від 27.08.2019р. щодо звернення стягнення на земельну ділянку для обслуговування комплексу нежитлових будівель виробничого призначення з кадастровим номером :06:003:0055, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 4 та комплекс нежитлових будівель виробничого призначення, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 4, що знаходяться за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул.. Соборності (колишня назва «Леніна»), будинок 124 «б» та належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Аграрна промислова компанія «ДОМ-АГРО», для задоволення в рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, вимог публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» у розмірі 94 892 790,76 грн., в тому числі 89 906 999,65 грн. заборгованості по кредиту за період з 15.02.2018р. по 15.04.2019р. та 4 985 791,11 грн. заборгованості по процентах за період з 15.02.2018р. по 15.04.2019р. з урахуванням погашеної заборгованості по процентах 05.06.2019р. в загальній сумі 3 000 302,94 грн.

Як стверджує позивач, саме з редакції цієї постанови, яка була вручена представнику позивача 13.09.2019р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрна промислова компанія «ДОМ-АГРО» дізнались про існування виконавчого напису нотаріуса.

В день відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем винесено одночасно ряд постанов, а саме: Постанову від 11.09.2019р. про накладення арешту на нерухоме майно: комплекс нежитлових будівель виробничого призначення, загальною площею 11103,3 м.кв., реєстраційний номер 4, розташований за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. Соборності (Леніна), буд.124 «б» та на земельну ділянку площею 6,8178 для обслуговування комплексу нежитлових будівель виробничого призначення, кадастровий номер :06:003:0055, за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. Соборності (Леніна), 124 «б»;

Постанову від 11.09.2019р. про стягнення з боржника (ТОВ «АПК «ДОМ-АГРО») основної винагороди на користь приватного нотаріуса виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. в сумі 9 489 279,08 грн..

17 вересня 2019 року постановою приватного виконавця призначено об'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання товариства з обмеженою відповідальністю «СВРОЕКСПЕРТ ГРУП» для проведення оцінки та надання звіту про незалежну оцінку майна боржника, а саме: земельної ділянки площею 6,8178 для обслуговування комплексу нежитлових будівель виробничого призначення, кадастровий номер :06:003:0055, за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. Соборності (Леніна), 124 «б» та комплексу нежитлових будівель виробничого призначення, розташованого за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. Соборності (Леніна), буд.124 «б».

За вказаних обставин, станом на момент подання позову до суду, спірний виконавчий напис було пред'явлено відповідачем до виконання та приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно позивача, а також активно здійснюється примусове виконання оспорюваного виконавчого напису шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить позивачеві, у зв'язку з чим захист порушених прав та інтересів позивача в межах даної справи може бути знівельовано внаслідок стягнення на підставі спірного виконавчого напису коштів на користь відповідача за час вирішення відповідного спору.

Таким чином, існує реальна загроза того, що до моменту вирішення справи по суті та до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі майно позивача буде відчужено на користь інших осіб, з внесенням змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно, що може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зазначені у заяві позивача заходи забезпечення позову гарантуватимуть справедливий та ефективний захист оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Звернення до суду з позовом про визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку із порушенням приписів закону при його вчиненні, не перешкоджає виконавцю вчиняти примусові дії з його виконання в порядку та в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», що свідчить про ризики можливого звернення стягнення на майно позивача за час вирішення спору в суді.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту, натомість протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини першої статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Оскільки в даному випадку предметом спору є немайнова позовна вимога, судове рішення, у разі задоволення якої, не вимагатиме примусового виконання, при цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач в подальшому позбавлений можливості їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

Відтак, невжиття заходів до забезпечення позову у даній справі шляхом зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом може нівелювати ефективність судового захисту шляхом прийняття рішення господарським судом у даній справі у разі задоволення позовних вимог, адже у разі повного примусового виконання спірного виконавчого напису таке задоволення позову не призведе до фактичного відновлення прав та інтересів позивача, з метою захисту яких позивач і звернувся з відповідним позовом до суду, оскільки запропоноване виконавчим написом нотаріуса звернення стягнення на майно позивача може бути реалізовано та кошти від продажу якого вже будуть стягнуті на користь відповідача, та з метою їх повернення позивачу доведеться знову звертатися до суду з новими позовами та витрачати додаткові кошти.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Вказаними нормами закону передбачено, що власник має право на превентивний захист судом свого права у випадку, коли ще немає порушення, однак є підстави передбачити можливість такого порушення. Однією з форм такого превентивного судового захисту, по суті, і є заходи забезпечення ефективності судового рішення.

В даному випадку, враховуючи те, що на час розгляду справи розпочато процедуру примусового виконання спірного виконавчого напису, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі нього є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Аналогічні висновки щодо необхідності з метою забезпечення належного захисту прав і інтересів осіб зупинення виконавчого провадження до розгляду спору про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого відкрито відповідне виконавче провадження, містяться в постанові Верховного Суду у складі об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018р. у справі № 910/1040/18, які в послідуючому знайшли своє застосування при вирішення тотожних питань в постановах Верховного Суду від 25.02.2019 р. у справі № 924/789/18 та у справі № 924/790/18.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 139, ст. 141 ГПК України, в даному випадку відсутні, оскільки позов є немайновим, що унеможливлює завдання збитків відповідачу внаслідок вжиття зазначених заходів.

Керуючись ст. 42, 46, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна промислова компанія «ДОМ-АГРО» від 26.09.19 про вжиття заходів забезпечення позову.

2. Вжити наступні заходи забезпечення позову:

«зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 27 серпня 2019 року за реєстровим № 4601 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем (свідоцтво №7065) до набрання законної сили рішенням господарського суду Херсонської області у справі за моїм позовом в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна промислова компанія «ДОМ-АГРО» до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович, Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович про виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.»

3. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна промислова компанія «ДОМ-АГРО» (адреса місцезнаходження: 74800, Херсонська область, м. Каховка, вул. Соборності (Леніна), буд. 124-Б, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 38798600),

Боржником за даною ухвалою є: Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович (адреса місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, буд. 32, посвідчення № 0067 від 20.06.17).

5. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 144 ГПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

6. Відповідно до ч. 2 ст. 144 ГПК України примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

7. Відповідно до приписів ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня підписання повного тексту ухвали, відповідно до приписів ст. 255 - 257 та п. 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата підписання ухвали: 27.09.19.

Ухвала може бути пред'явлена до виконання на протязі трьох років після її підписання.

Суддя Ю.В. Гридасов