СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2019 р. Справа № 917/495/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

від апелянта Антоненко А.В. на підставі довіреності від 04.09.2019р. №3294/19;

від позивача Бова Є.Ю. на підставі довіреності від 07.09.2019р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "РВС Банк", м.Київ, (вх.№2154П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2018р. у справі №917/495/18 (суддя Гетя Н.Г., ухвалене в м.Полтава о 08:48год, дата складення повного тексту 18.07.2018р.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Велеслав", м.Полтава,

до відповідача: Комунального підприємства "Реєстратор" Полтавської обласної ради, м.Полтава,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства "РВС Банк", м.Київ,

про визнання права власності

ВСТАНОВИЛА:

03.05.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Велеслав" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Реєстратор" Полтавської обласної ради, в якій просив суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 13.02.2018 року №39644527;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Велеслав право власності на: резервуар РВС - 2000, ємністю 2000 м3, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 м3, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 700, ємністю 700 м3, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 м3, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 400, ємністю 400 м3, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 200, ємністю 200 м3, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС -700, ємністю 700 м3, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького АДРЕСА_1 по вул. Довженка 1;

- зобов`язати Комунальне підприємство Реєстратор Полтавської обласної ради зареєструвати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Велеслав на резервуар РВС - 2000, ємністю 2000 м3, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 м3, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 700, ємністю 700 м3, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 м3, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 400, ємністю 400 м3, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 200, ємністю 200 м3, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС -700, ємністю 700 м3, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що спірне майно набуто ним у власність на підставі та в межах, визначених законодавством, а тому діями відповідача у вигляді прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав на нерухоме майно було порушено його право на вільне використання та розпорядження таким майном, що і стало підставою для звернення з відповідним позовом.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.07.2018р. у справі №917/495/18 позовні вимоги задоволено; визнано недійсним та скасовано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 13.02.2018 року №39644527; визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю Велеслав право власності на: резервуар РВС - 2000, ємністю 2000 мЗ, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 мЗ, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 700, ємністю 700 мЗ, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 мЗ, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 400, ємністю 400 мЗ, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 200, ємністю 200 мЗ, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС -700, ємністю 700 мЗ, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; зобов`язано Комунальне підприємство Реєстратор Полтавської обласної ради зареєструвати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Велеслав на резервуар РВС - 2000, ємністю 2000 мЗ, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 мЗ, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 700, ємністю 700 мЗ, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 мЗ, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 400, ємністю 400 мЗ, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС - 200, ємністю 200 мЗ, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1; резервуар РВС -700, ємністю 700 мЗ, що розташований земельній ділянці в с Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1.

Відповідні висновки суду з посиланням на положення статей 181, 331, 328, 392 Цивільного кодексу України, статі 2 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» мотивовано тим, що позивачем було набуто у власність спірне нерухоме майно на підставі та в межах визначених законодавством, а отже внаслідок прийняття відповідачем рішення про відмову у державній реєстрації прав на нерухоме майно було порушено його право на вільне використання та розпорядження таким майном, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Акціонерне товариство "РВС Банк" з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2018р. у справі №917/495/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2018р. у справі №917/495/18. В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаного клопотання апелянт посилається на те, що його не було залучено до участі у справі та про існування оскаржуваного рішення він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення господарським судом першої інстанції не було враховано тих обставин, що резервуари, які є предметом спору у даній справі: Резервуар РВС - 2000; Резервуар РВС - 1000; Резервуар РВС - 700; Резервуар РВС - 1000; Резервуар РВС - 400; Резервуар РВС 200; Резервуар РВС -700, належать на праві приватної власності АТ "РВС Банк", як частина цілісного майнового комплексу, на який останнє звернуло стягнення в позасудовому порядку на підставі статті 37 Закону України "Про іпотеку", на підставі чого в державний реєстр речових прав було внесено відповідні відомості на підставі рішення ПНКМНО Грек А.В. від 13.04.2016 року №29230312.

За наведених обставин, апелянт наголошує на тому, що оскаржуване рішення було ухвалено з порушенням норм процесуального права, що полягає у незалученні до участі у справі Акціонерного товариства "РВС Банк", як власника спірного майна, що як наслідок порушило його права та неправомірно позбавило права власності на майно.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.07.2019р. залишено без руху апеляційну скаргу Акціонерного товариства "РВС Банк" на рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2018р. у справі №917/495/18, в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом до апеляційної скарги не було надано доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому Законом України "Про судовий збір" розмірі.

Крім того, апеляційним господарським судом за результатами розгляду поданого апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 129 Конституції України, статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, та для захисту прав і охоронюваних законом інтересів сторін, було встановлено, що строк ним пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

31.07.2019р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: докази на підтвердження сплати судового збору (вх.№7177).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2019р. поновлено Акціонерному товариству "РВС Банк" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2019р. у справі №917/495/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "РВС Банк" на рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2018р. у справі №917/495/18; встановлено сторонам у справі строк до 23.08.2019р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 04.09.2019р. о 15:00год.

29.08.2019р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (вх.№8163), в якому просить суд провести судове засідання призначене на 04.09.2019р. о 15:00год. в режимі відеоконференції; проведення відеоконференції доручити господарському суду міста Києва або господарському суду Київської області або Печерському районному суду міста Києва.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2019р. задоволено клопотання апелянта Акціонерного товариства "РВС Банк" про забезпечення проведення судового засідання у справі №917/495/18 в режимі відеоконференції; ухвалено провести судове засідання призначене на 04.09.2019р. о 15:00год. режимі відеоконференції в приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: м. Харків, пр. Незалежності, 13, зал судових засідань №105; доручено господарському суду міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в) забезпечити проведення відеоконференції 04.09.2019р. о 15:00год.

03.09.2019р. засобами електронного зв`язку позивачем направлено на електронну адресу апеляційного господарського суду заяву про відкладення розгляду справи, з метою необхідності ознайомлення з матеріалами справи, проте, вказана заява не засвідчена електронним підписом, про що уповноваженими особами Східного апеляційного господарського суду складений акт від 03.09.2019р. №13-35/312.

Відповідно до пункту 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої Вищим господарським судом України листом від 19.02.2013р. №01-17/315/384/13 та затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.02.2013р., документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних.

Враховуючи ту обставину, що заяву позивача надіслано на електронну адресу апеляційного господарського суду без засвідчення її електронним підписом, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для її розгляду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.09.2019р. оголошено в судовому засіданні перерву до 12.09.2019р.; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство "РВС Банк" (04071, м.Київ, вул. Введенська, 29/58, ); постановлено позивачу надіслати Акціонерному товариству "РВС Банк" копію позовної заяви та доданих до неї документів та надати суду докази надсилання; встановлено Акціонерному товариству "РВС Банк" строк до 10.09.2019р. для надання письмових пояснень з викладенням своїх аргументів і міркувань щодо позовної заяви та надати докази їх надсилання сторонам у справі.

12.09.2019р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду заяву про зміну та доповнення апеляційної скарги (вх.№8659), в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2018р. у справі №917/495/18; провадження у справі №917/495/18 закрити.

Судова колегія зазначає, що заява про зміну та доповнення апеляційної скарги (вх.№8659 від 12.09.2019р.) подана апелянтом з пропуском строку визначеного Господарським процесуальним кодексом України, у зв`язку із чим на приймається судом до розгляду.

12.09.2019р. позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№8679), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства "РВС Банк", рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2018р. у справі №917/495/18 залишити без змін.

Листом від 13.09.2019р. суддею доповідачем, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, витребувано з господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/246/18.

18.09.2019р. до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/246/18.

24.09.2019р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду пояснення щодо позовної заяви (вх.№9058).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 30.09.2019р. у справі №917/495/18 у зв`язку із відпусткою судді Гези Т.Д., для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 30.09.2019р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, з урахуванням заяви про зміну та доповнення апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2018р. у справі №917/495/18 та закрити провадження у справі №917/495/18.

Представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2018р. у справі №917/495/18 залишити без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, представники апелянта та позивача з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (т.1 а.с.104), колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Так, стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

У відповідності до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Законом встановлено, що у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності. Частина 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України містить перелік суб`єктів, право на звернення яких до господарського суду є обмеженим. Це означає, що право на звернення до господарського суду повинно бути прямо передбачене законодавчими актами України.

Відповідно до частини 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто, частиною 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, якщо встановлено, що питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Верховним Судом у постанові від 11.07.2018р. у справі №911/2635/17 викладено наступну правову позицію щодо розгляду апеляційної скарги, поданою особою, яка не брала участі у справі.

Так, Верховний Суд вказав, що у відповідності до частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Верховний Суд наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Вищевказана правова позиція Верховного Суду враховується колегією суддів на виконання вимог частини 5 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; та пункту 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, яким унормовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог у даній справі є вимога позивача до Комунального підприємства "Реєстратор" Полтавської обласної ради про визнання права власності на майно, розташоване за адресою: с. Піски Лохвицького району АДРЕСА_1 області по вул. Довженка 1, а саме: резервуар РВС - 2000, ємністю 2000 м3; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 м3янці в; резервуар РВС - 700, ємністю 700 м3; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 м3; резервуар РВС - 400, ємністю 400 м3; резервуар РВС - 200, ємністю 200 м3; резервуар РВС -700, ємністю 700 м3.

На підтвердження позовних вимог позивачем було додано до позовної заяви: копію технічного паспорту на виробничі будівлі, що знаходяться за адресою: Полтавська обл. Лохвицький р-н, с вул. Довженка, буд. 1; копію висновку експертно-будівельного дослідження від 30.11.2017р. №6; копію договору купівлі продажу обладнання від 18.12.2007р. №18/1.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.07.2019р. у даній справі позов задоволено повністю.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що апелянт Акціонерне товариство "РВС Банк" не було учасником судового процесу під час розгляду даної справи, а місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення не вирішувалось питань щодо прав та обов`язків вказаної особи.

Разом з тим, в обґрунтування наявності підстав для звернення з відповідною апеляційною скаргою скаржник посилався на те, що резервуари, які є предметом спору у даній справі: Резервуар РВС - 2000; Резервуар РВС - 1000; Резервуар РВС - 700; Резервуар РВС - 1000; Резервуар РВС - 400; Резервуар РВС 200; Резервуар РВС -700, належать на праві приватної власності АТ "РВС Банк", як частина цілісного майнового комплексу, на який останнє звернуло стягнення у позасудовому порядку на підставі статті 37 Закону України "Про іпотеку", на підставі чого в державний реєстр речових прав було внесено відповідні відомості на підставі рішення ПНКМНО Грек А.В. від 13.04.2016 року №29230312.

З доданих до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що 08.07.2008р. між ВАТ "Сведбанк" (надалі - банк) та ТОВ "Торговий Дім "Злагода" (надалі - позичальник) було укладено кредитний договір №44/08 (надалі кредитний договір) відповідно: якого, банк надає позичальнику - грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що поновлюється, в розмірі, на строк та на умовах, передбачених у цьому договорі.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 08.07.2011р. між ВАТ "Сведбанк" (надалі - іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Ростислав" (надалі- іпотекодавець) було укладено іпотечний договір №44/08 (надалі - договір іпотеки) відповідно до умов якого в забезпечення виконання основного зобов`язанні "Компанія Ростислав" передає в іпотеку ВАТ "Сведбанк" належне йому на праві власності майно, а саме: Цілісний майновий комплекс (нафтобаза) загальною площею 1206,6кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 область АДРЕСА_2 район, с. Піски, вул. Довженка, буд. 1.

Цілісний майновий комплекс (нафтобаза) загальною площею 1206,6кв.м, що знаходиться за адресою: Полтавська обл. АДРЕСА_2 р-н, с вул. Довженка, буд. 1 складається з будівель та споруд, а також резервуарного парку, який є невід`ємною частиною ЦМС та складається з наступних резервуарів: №1 вертикальний 2133.0 (РВС 2000); №5 вертикальний 74.99; №6 вертикальний 218.44 (РВС -200); №7 вертикальний 755.46 (РВС 700); №16 вертикальний 103.24; №17 вертикальний 1051.8 (РВС 1000); №13 вертикальний 410.0 (РВС 400); №30 горизонтальний 64.12; №3 горизонтальний 64.12; №8 горизонтальний 75.0; №9 горизонтальний 11.0; №11 горизонтальний 63.6; №12 горизонтальний 75.09; №14 горизонтальний 63.6; №15 горизонтальний 25.55; №21 вертикальний 1051.0 (РВС 1000); №4 горизонтальний 23.84; №10 горизонтальний 63.6; №18 горизонтальний 75.0; №19 горизонтальний 75.0; №20 горизонтальний 75.0; №22 горизонтальний 75.0; №2 горизонтальний 159.14.

13.04.2016р. апелянт - Акціонерне товариство "РВС Банк" (яке є правонаступником ВАТ "Сведбанк") звернулось до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Грек А.В. з заявою про реєстрацію права власності на Цілісний майновий комплекс (нафтобаза), загальною площею 1206,6кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська обл. Лохвицький р-н, с. Піски, вул. Довженка, буд. 1, на підставі іпотечного договору №44/08 від 08.07.2011р. (т.1 а.с.143-144) .

На підставі виконавчого напису, 13.04.2016р. за АТ "РВС Банк" відповідно до договору іпотеки 08.07.2011р. укладеного між ВАТ "Сведбанк" (правонаступником якого є АТ "РВС Банк") та ЗАТ "Компанія Ростислав" керуючись Законом України "Про іпотеку" було зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: Цілісний майновий комплекс, загальною площею 1260,6кв.м. та на розташований на земельній ділянці Резервуарний парк, адреса: Полтавська область, Лохвицький р-н, с. Піски, вул. Довженка 1 (що підтверджується інформаційною довідкою від 13.04.2016 року №57274301 т.1 а.с.146-151).

Більше того, апелянт звертає увагу суду на те, що є орендарем земельної ділянки за адресою: Полтавська область, АДРЕСА_2 район, с. Піски, вулиця Довженка, будинок № 1, на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки на якій знаходиться ЦМК, укладеного між ПАТ "РВС Банк" та Пісківською сільською радою.

Отже, з огляду на викладені обставини, апелянт наголошує на тому, що АТ "РВС Банк" повністю на законних підставах зареєструвало право власності на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Полтавська область, АДРЕСА_2 район, с. Піски, вулиця Довженка, будинок № 1, при цьому резервуари знаходяться на території ЦМК та належать банку.

Судовою колегією встановлено, що резервуари, які є предметом позовних вимог у даній справі, а саме: Резервуар РВС - 2000; Резервуар РВС - 1000; Резервуар РВС - 700; Резервуар РВС - 1000; Резервуар РВС - 400; Резервуар РВС 200; Резервуар РВС -700, та які, як стверджує апелянт є його власністю та розташовані на одній земельній ділянці за адресою: Полтавська область АДРЕСА_2 район АДРЕСА_3 с. Піски, вулиця Довженка, будинок № 1.

З доданих апелянтом до апеляційної скарги доказів також вбачається, що він є орендарем земельної ділянки, на якій розташовані спірні резервуари, на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки укладеного між ПАТ "РВС Банк" та Пісківською сільською радою, у зв`язку із чим, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення має безпосередній влив на права апелянта.

Проте, господарським судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення зазначених обставин досліджено не було.

З огляду на встановлені обставини, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.09.2019р., з метою забезпечення принципів рівності всіх учасників перед законом та судом, а також створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи було залучено Акціонерне товариство "РВС Банк" до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки оскаржуване рішення має безпосередній вплив на його права та обов`язки.

Отже, на підставі пункту 4 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2019р. у справі №917/495/18 підлягає скасуванню, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Судова колегія також враховує, що у рішеннях Європейського суду з прав людини наголошується на тому, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (Рішення у справі Де Куббер проти Бельгії від 26.10.1984 та Рішення у справі Кастілло Альгар проти Іспанії від 28.10.1998). Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як явну помилку (тобто помилку якої б не міг припуститись розумний суд), вона може порушити справедливість провадження (Справа Хамідов проти Росії).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2019р. у справі №917/495/18 підлягає скасуванню, як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального права.

Крім того, судова колегія, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про закриття провадження у даній справі з наступних підстав.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком позивача і відповідача.

Позов в процесуальному сенсі - є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмет і підстави позову.

Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Велеслав" до суду з відповідним позовом у даній справі стало питання про визнання недійсним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 13.02.2018р. №39644527; визнання права власності на майно, а саме: резервуар РВС - 2000, ємністю 2000 м3; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 м3; резервуар РВС - 700, ємністю 700 м3; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 м3; резервуар РВС - 400, ємністю 400 м3; резервуар РВС - 200, ємністю 200 м3; резервуар РВС -700, ємністю 700 м3, які розташовані за адресою: с. Піски Лохвицького району АДРЕСА_1 області по вул. Довженка 1 та зобов`язання КП Реєстратор Полтавської обласної ради зареєструвати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Велеслав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини між сторонами виникли внаслідок прийняття відповідачем рішення про відмову у державній реєстрації прав на нерухоме майно від 13.02.2018 року №39644527, чим було порушено право позивача на вільне використання та розпорядження майном набутим ним у власність на підставі та в межах, визначених законодавством.

Разом з тим, як встановлено колегією суддів, 24.04.2017р. господарським судом Полтавської області було ухвалено рішення у справі №917/246/18, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Велеслав" до Комунального підприємства "Реєстратор" Полтавської обласної ради про визнання права власності на майно, а саме: резервуар РВС - 2000, ємністю 2000 м3; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 м3; резервуар РВС - 700, ємністю 700 м3; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 м3; резервуар РВС - 400, ємністю 400 м3; резервуар РВС - 200, ємністю 200 м3; резервуар РВС -700, ємністю 700 м3, які розташовані за адресою: с. Піски Лохвицького району АДРЕСА_1 області по вул. Довженка 1 та зобов`язання КП Реєстратор Полтавської обласної ради зареєструвати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Велеслав.

Вказане рішення набрало законної сили, в судовому порядку оскаржено не було, а отже є обов`язковим до виконання.

Апеляційним господарським судом було витребувано матеріали справи №917/246/18 та встановлено, що предмет та підстава позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Велеслав" є тотожними у справі 917/495/18 та у справі №917/246/18, а саме: визнання права власності на майно, а саме: резервуар РВС - 2000, ємністю 2000 м3; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 м3; резервуар РВС - 700, ємністю 700 м3; резервуар РВС - 1000, ємністю 1000 м3; резервуар РВС - 400, ємністю 400 м3; резервуар РВС - 200, ємністю 200 м3; резервуар РВС -700, ємністю 700 м3, які розташовані за адресою: с. Піски Лохвицького району Полтавської області по вул. Довженка 1 та зобов`язання КП Реєстратор Полтавської обласної ради зареєструвати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Велеслав.

Спірні правовідносини між сторонами у справі №917/246/18 також виникли внаслідок прийняття відповідачем рішення про відмову у державній реєстрації прав на нерухоме майно від 13.02.2018 року №39644527, чим як стверджував позивач, було порушено його право на вільне використання та розпорядження майном набутим ним у власність на підставі та в межах, визначених законодавством.

Отже, за наведених вище обставин, судова колегія дійшла висновку про те, що під час розгляду справи вже №917/246/18 було вирішено спір між тими ж сторонами та про той же предмет позову та з тих же підстав.

Проте, місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано вказаних обставин, що призвело до помилкових висновків, які були покладені в основу судового рішення у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що стаття 231 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

З огляду на вищевикладене, враховуючи наявність рішення господарського суду Полтавської області у справі №917/246/18 судова колегія вважає, що провадження у справі №917/495/18 повинно бути закрито на підставі до пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія також враховує правову позицію викладену у пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" (заява №3236/03) від 03.04.2008р., в якому Суд нагадує, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Отже, подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Велеслав" нового позову про той же предмет і з тих же підстав, з яких прийнято рішення у справі №917/246/18, яке набрало законної сили, фактично свідчить про намагання домогтись нового слухання справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано зазначених вище обставин, що призвело до помилкових висновків, які були покладені в основу судового рішення у даній справі, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення скасуванню, а провадження у справі №917/495/18 підлягає закриттю, на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись приписами п.2 ч.1 ст.175, п.3. ч.1 ст. 231, ст. 269, п.4 ч.1 ст.275, ч.1 ст. 278, ст.282 Господарського процесуального кодексу, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "РВС Банк" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2018р. у справі №917/495/18 скасувати.

Провадження у справі №917/495/18 закрити.

Повний текст постанови складено 01 жовтня 2019р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя І.А. Шутенко