ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/24/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.,

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представників учасників справи:

від прокуратури - Ейсмонта С.О. за посвідченням №047783 від 04.09.2017;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна-Рені" - адвоката Сільницького І.В. за посвідченням № 1843 від 29.12.2009 та ордером серії ОД № 528262 від 23.07.2019;

від Бівен Інвестментс ЛТД - адвоката Мироненко Н.Л. за свідоцтвом №1933 від 28.09.2010 та ордером серії ОД № 370544 від 31.01.2019

від Головного територіального управління юстиції в Одеській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиці - Коваленка А.А. за довіреністю № 03-05/7631 від 5.00.2019;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарбниця Бессарабії" - адвоката Кузьменка В.В. за свідоцтвом №1698 від 4.11.2008 та довіреністю б/н від 10.05.2019;

/Державне підприємство «Сетам» не використало законного права на участь у судовому засіданні, хоча про час та місце його проведення повідомлене належним чином (див. - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 13.09.2019)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

- Заступника прокурора Одеської області

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагуна-Рені»

- Бівен Інвестментс ЛТД

на рішення Господарського суду Одеської області за нововиявленими обставинами від 20 серпня 2018 року, проголошене суддею Смелянець Г.Є. об 11.56 у м.Одесі, повний текст якого складений та підписаний 21 серпня 2018 року,

у справі № 916/24/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагуна-Рені»

до відповідачів:

- Державного підприємства «Сетам»

- Головного територіального управління юстиції в Одеській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Скарбниця Бессарабії»

за участю Прокуратури Одеської області

про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Лагуна - Рені» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства (далі - ДП) «Сетам» та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області /далі -Відділ ДВС/, в якій просило суд:

-визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна ТОВ «Лагуна-Рені», а саме майнового комплексу - нежитлової будівлі, площею 562,5 кв. м., що знаходиться за адресою Одеська область , м. Рені, вул. Дунайська, 188 б (лот №183175), які відбулися 21.12.2016;

-визнати недійсним протокол проведення електронних торгів від 21.12.2016 №221791, складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ТОВ «Лагуна-Рені», а саме майнового комплексу - нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м., що знаходиться за адресою м . Рені , вул. Дунайська , 188 б (лот №183175), які відбулися 21.12.2016 року;

-визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію нерухомого майна від 29.12.2016, складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ТОВ «Лагуна-Рені», а саме майнового комплексу - нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м., що знаходиться за адресою Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188 б (лот №183175), які відбулися 21.12.2016.

Також, ТОВ «Лагуна-Рені» просило стягнути з відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що оспорюванні електронні торги з реалізації арештованого майна ТОВ «Лагуна-Рені», а саме майнового комплексу - нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м., що знаходиться за адресою Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188 б, були проведені всупереч забороні, встановленій ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 у справі №522/20851/16-к, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління Головного управління національної поліції в Одеській області по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2016, та накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно ТОВ «Лагуна-Рені» шляхом заборони розпорядження, продажу та передачі майнових прав щодо всього зазначеного майна, а тому є такими, що проведені з недотриманням вимог закону та підлягають визнанню недійсними.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.02.2017 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, залучено ТОВ «Скарбниця Бессарабії» (т.1, а.с. 84-85).

Ухвалою суду першої інстанції від 22.02.2017 року у справі здійснено заміну Відділу на належного відповідача - Головне територіальне управління юстиції в Одеській області в особі Відділу /далі-ДВС/ (т.1, а.с. 130-131).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.05.2017 до участі у справі в якості іншого відповідача залучено ТОВ «Скарбниця Бессарабії» (т.2, а.с. 46-48).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 позов задоволено, визнано недійсними електронні торги з реалізації арештованого майна ТОВ «Лагуна - Рені», а саме: майнового комплексу - нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188 б (лот №183175), що відбулися 21.12.2016; визнано недійсним протокол проведення електронних торгів №221791 від 21.12.2016, складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ТОВ «Лагуна - Рені», а саме: майнового комплексу - нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188 б (лот №183175), що відбулися 21.12.2016; визнано недійсним акт державного виконавця про реалізацію нерухомого мана від 29.12.2016, складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ТОВ «Лагуна - Рені», а саме: майнового комплексу - нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188 б (лот №183175), що відбулися 21.12.2016 (т. 2, а.с. 182-183).

Постановою колегії суддів Одеського апеляційного господарського суду від 10.08.2017 рішення господарського суду скасовано, в задоволенні позову - відмовлено (т. 3, а.с. 90-103).

Постановою Вищого господарського суду України від 05.12.2017 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.08.2017 скасовано, рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 у справі №916/24/17 залишено в силі (т. 3, а.с. 254-263).

03.08.2018 ТОВ «Скарбниця Бессарабії» звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 за нововиявленими обставинами, в якій просило суд скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити (т. 5, а.с. 164-172).

Заява обґрунтована тим, що в основу рішення суду було покладено факт наявності на момент проведення прилюдних торгів арешту майна відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 у справі №522/20851/16-к по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000042 від 27.01.2016, при цьому судом не досліджувалася названа ухвала слідчого судді на предмет законності її винесення та підстав для накладання такого арешту, тому місцевий господарський суд дійшов висновку про порушення порядку проведення торгів, відтак позовні вимоги були задоволені.

Заявник зазначає, що 29.12.2017 Апеляційним судом Одеської області було винесено ухвалу за результатами апеляційного оскарження ТОВ «ТЕРМІНАЛ ДУНАЙ» ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 у справі №522/20851/16-к, якою встановлена низка порушень кримінального процесуального закону при накладенні арешту, зокрема, ст. 132 ч.3, ст.173 ч.1, ст.170 ч.8 КПК України, а також факт скасування накладеного цією ухвалою арешту майна ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 27.02.2017, через що відмовлено в задоволенні апеляційної скарги директора ТОВ «ТЕРМІНАЛ ДУНАЙ» ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016.

Крім цього, ТОВ «Скарбниця Бессарабії» в заяві звертає увагу суду, що 25.07.2018 Апеляційним судом Одеської області роз`яснено ухвалу від 29.12.2017 таким чином, що стає зрозумілим, що ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 не була скасована в апеляційному порядку тільки тому, що накладений нею арешт раніше скасовано ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 27.02.2017, тобто фактично відсутній предмет оскарження, а відмови від апеляційної скарги від апелянта не надійшло, тому було прийняте рішення, прямо передбачене ч. 3 ст. 407 КПК України, про залишення апеляційної скарги ТОВ «ТЕРМІНАЛ ДУНАЙ» без задоволення.»

На думку ТОВ «Скарбниця Бессарабії» факти, встановлені ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017 та ухвалою про роз`яснення названої ухвали від 25.07.2018 є істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі ТОВ «Скарбниця Бессарабії», як особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Ще однією нововиявленою обставиною ТОВ «Скарбниця Бессарабії» вважає факт представництва в процесі розгляду справи з боку ТОВ «Лагуна-Рені» особами без належних повноважень із позицією по справі, прямо протилежною позиції її законного директора, оскільки заочним рішенням від 01.12.2017 у справі №510/456/17, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 22.05.2018, визнано незаконним звільнення ОСОБА_2 з посади директора ТОВ «Лагуна-Рені» з 10.03.2017 та поновлено ОСОБА_2 на посаді директора ТОВ «Лагуна-Рені» з 10.03.2017.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.08.2018 у справі №916/24/17 заяву ТОВ «Скарбниця Бессарабії» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволено, рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено ТОВ «Лагуна-Рені» у задоволенні позову (т. 6, а.с. 113-122).

Рішення суду мотивовано тим, що у рішенні від 07.06.2017, як на момент проведення електронних торгів ДП «Сетам» - 21.12.2016, так і на момент складання акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна - 29.12.2016 у Державному у реєстрі з 15.12.2016 було зареєстровано відповідне обтяження нерухомого майна, а саме арешт нерухомого майна, який накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 09.12.2016, якою заборонено розпорядження, продаж та передача майнових прав щодо арештованого майна. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017 у справі №522/20851/16-к, з урахуванням ухвали апеляційного суду Одеської області про роз`яснення від 25.07.2018, встановлено невідповідність вимогам КПК України вищезазначеної ухвали слідчого судді Приморського районного суду від 09.12.2016. Суд першої інстанції, виходячи з того, що судовий акт скасовано і він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Одеської області від 20.08.2018 до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами звернулись заступник прокурора Одеської області, ТОВ «Лагуна-Рені» та його засновник Бівен Інвестментс ЛТД.

ТОВ «Лагуна-Рені» зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки наведені в заяві про перегляд рішення обставини не є нововиявленими, а є новими.

Так, ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2017 про скасування арешту не є нововиявленою обставиною, оскільки про неї суду було відомо на час первісного розгляду справи та первісне рішення суду винесено з її урахуванням, а висновок суду про скасування ухвали про накладення арешту від 9.12.2016 не відповідає дійсності, оскільки ця ухвала за наслідками апеляційного перегляду не скасована, отже є чинною до цього часу згідно з положеннями КПК України, тому це також не є нововиявленою обставиною.

Крім цього, на думку позивача, ТОВ «Скарбниця Бессарабії» було пропущено визначений п.1 ч.1 ст. 321 ГПК України 30-денний строк на звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки на час звернення з нею до суду з дня постановлення Апеляційним судом Одеської області ухвали від 29.12.2017 минуло понад півроку.

З огляду на зазначене, ТОВ «Лагуна-Рені» просить рішення від 20.08.2018 скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (т.6, а.с. 140-148).

Прокуратура Одеської області в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції від 20.08.2018 скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Скарбниця Бессарабії» та залишити рішення господарського суду від 07.06.2017 без змін. Стягнути з відповідачів на користь прокуратури сплачений судовий збір за подану апеляційну скаргу (т. 6, а.с. 196-202).

Апеляційна скарга прокуратури мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Заступник прокурора Одеської області посилається на те, що наведені в заяві обставини не є нововиявленими у розумінні ст. 320 ГПК України, так як підставою для скасування арешту була не його незаконність та невідповідність вимогам КПК України, а обставини, що змінилися, зокрема, власником арештованого майна відповідно до свідоцтва про придбання майна на аукціоні стало ТОВ «Скарбниця Бессарабії».

Більше того, на думку прокурора, у разі, якщо б Апеляційним судом Одеської області дійсно було б встановлено, що ухвала слідчого судді Приморського районного суду Одеси від 09.12.2016 року про накладення арешту не відповідає вимогам КПК та є незаконною, то апеляційний суд її б скасував, оскільки відповідно до 1 ст. 400 КПК України неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального дуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. Тому, зазначені в заяві ТОВ «Скарбниця Бессарабії» обставини не є істотними для даної справи.

Крім цього, в апеляційній скарзі прокурор зазначає, що представнику ТОВ «Скарбниця Бессарабії» Кузьменко В.В. достеменно було відомо про існування ухвали Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017 під час пред`явлення суду листа ТОВ «Термінал Дунай» 27.07.2018 № 01-07.18 в якості доказу не пропущення строків подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, саме тому ТОВ «Скарбниця Бессарабії» порушено цей строк.

28.09.2018 від ТОВ «Скарбниця Бессарабії» надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Лагуна-Рені», в якому товариство просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 20.08.2018 - без змін (т. 6, а.с. 238-239б).

У відзиві вказано, що факт відсутності підстав для винесення ухвали про накладання арешту від 09.12.2016 та порушення при цьому норм кримінально-процесуального закону відповідає названим вище ознакам для існування нововиявлених обставин: названі факти існували на час розгляду справи та на момент винесення рішення від 07.06.2017 Господарським судом Одеської області не були відомі ТОВ «Скарбниця Бессарабії», що встановлено ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017, оскільки представники підприємства не були учасниками провадження, в якому накладено арешт на майно 09.12.2016, так само як і учасниками провадження при апеляційному оскарженні ухвали від 09.12.2016, відтак не могли знати про порушення кримінального процесуального закону під час накладання арешту; істотність названих даних для розгляду справи полягає в тому, що наслідком їх врахування при вирішенні спору, було б інше судове рішення, оскільки як то вказано вище, тільки факт наявності арешту без надання оцінки його законності та підстав винесення покладено в основу судового рішення, яким були визнані недійними прилюдні торги.

Єдина причина, за якою Апеляційний суд Одеської області залишив ухвалу про накладення арешту від 09.12.2016 без змін, це відсутність предмету апеляційного оскарження на момент розгляду апеляційної скарги. При цьому апеляційний суд діяв виключно в межах та рамках норм процесуального законодавства стосовно перегляду ухвали слідчого судді в апеляційному порядку.

ТОВ «Скарбниця Бессарабії» у відзиві вказує, що про ухвалу від 29.12.2017 в сукупності із ухвалою від 25.07.2018 товариство дізналось 27.07.2018, про що в судовому засіданні був наданий відповідний лист від ТОВ «ТЕРМІНАЛ-ДУНАЙ». Діюче в Україні законодавство не передбачає будь-які нормативи або норми, за якими повинен здійснюватися документообіг між суб`єктами господарювання: відправлення кореспонденції поштою, кур`єром, проставлення будь-яких відміток, тощо. Таким чином посилання позивача на необхідність надання будь-яких інших доказів стосовно того, що лист було вручено нарочно є необґрунтованим.

01.10.2018 від Заступника прокурора Одеської області надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Лагуна-Рені», в якому прокурор просить суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду Одеської області від 20.08.2018 року скасувати і відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. У відзиві Заступник прокурора підтримує доводи апеляційної скарги ТОВ «Лагуна-Рені» з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокуратури (т. 6, а.с. 242б-243б).

02.10.2018 від Відділ ДВС надійшов відзив, в якому він просить суд у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Лагуна-Рені» відмовити повністю, а рішення Господарського суду Одеської області від 20.08.2018 року залишити в силі (т.6, а.с. 251-252).

У даному відзиві вказано, що оскільки державним виконавцем виконавчі дії проведено у відповідності до норм чинного законодавства та з урахуванням наявних судових актів, зі змісту яких вбачається, що арешт за кримінальним провадженням, накладений на підставі скасованої ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016, тобто такої, яка не породжує жодних правових наслідків і не може бути підставою для скасування електронних торгів від 21.12.2016, таким чином, судом першої інстанції всі факти та обставини справи досліджено в повному обсязі та його рішення повинно залишатись в силі.

У зв`язку з ліквідацією Одеського апеляційного господарського суду матеріали справи №916/24/17 було передано до Південно-західного апеляційного господарського суду за Актом від 03.10.2018 року (т. 7, а.с. 22-24).

12.11.2018 від ТОВ «Скарбниця Бессарабії» до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу прокуратури Одеської області, в якому товариство просить суд апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 20.08.2018 року у справі №916/24/17 залишити без змін (т. 7, а.с. 48-53).

Судовою колегією відзиви долучено до матеріалів справи.

18.12.2018 представником позивача надано через канцелярію суду заяву про визнання доказу недостовірним, в якій він просить суд лист від 27.07.2018 № 01-07.18 визнати недостовірним та виключити з числа доказів у справі, оскільки на думку ТОВ «Лагуна-Рені», про існування ухвали Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017 ТОВ «Скарбниця Бессарабії» було відомо набагато раніше, ніж 27.07.2018 (т. 7, а.с. 73-78).

Судова колегія долучила дану заяву та врахує зауваження, викладені в ній, під час оцінки доказів у справі при її розгляді по суті.

Також, 18.12.2018 від ТОВ «Лагуна-Рені» до суду апеляційної інстанції надійшла відповідь на відзив ТОВ «Скарбниця Бессарабії» (т. 7, а.с. 108-120), в якій позивач зазначає, що зі змісту ухвали Апеляційного суду Одеської області не вбачається, що останній посилався на ст. 411 КПК України чи інші положення КПК України, однак такий висновок міститься в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та в самому рішенні Господарського суду Одеської області. Таким чином, Господарський суд Одеської області при винесені оскаржуваного рішення вийшов за межі своїх повноважень (ГПК України не наділяє суд першої інстанції встановлювати незаконність ухвал, якщо їх не було скасовано у встановлений законом порядок), перейняв повноваження суду апеляційної інстанції (іншої юрисдикції) та встановив порушення вимог ст. 411 КПК України (фактично надав оцінку процесуальному документу іншого суду, що не було здійснено судом апеляційної інстанції) та зазначив про невідповідність ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 вимогам КПК України.

Позивач наголошує, що накладений ухвалою 09 грудня 2016 року арешт діяв та був чинним до його скасування іншою ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року. Крім того, листом від 16.08.2018 № С-09 Приморським районним судом м. Одеси було повідомлено, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2017 Апеляційним судом Одеської області не була скасована, тобто є чинною. Отже, підставою для скасування арешту стали обставини, що змінилися, а не його протизаконність, що ще раз підтверджує той факт, що станом на день проведення електронних торгів (21 грудня 2016 року) арешт був чинним, оскільки тільки після проведення торгів ТОВ «Скарбниця Бессарабії» могло бути визнано добросовісним набувачем.

У відповіді на відзив, позивач зазначає, що лист ТОВ «ТЕРМІНАЛ-ДУНАЙ» № 01-07.18, датований 27.07.2018, проте, ТОВ «ТЕРМІНАЛ ДУНАЙ» ухвалу Апеляційного Суду Одеської області отримано 30.07.2018, що підтверджується власноручною розпискою представника Товариства та відповіддю Приморського районного суду м. Одеси від 13 12.2018 № С-01, де зазначено, що ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25.07.2018 отримано 30.07.2018. Таким, чином ТОВ «ТЕРМІНАЛ ДУНАЙ», не могло фізично 27.07.2018 року надати ТОВ «Скарбниця Бессарабії» належним чином засвідчену копію ухвали Апеляційного суду Одеської області від 25.07.2018, оскільки отримало її через 5 днів по тому.

02.01.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Скарбниця Бессарабії» надійшло клопотання про повернення відповіді позивача на відзив ТОВ «Скарбниця Бессарабії» на апеляційну скаргу ТОВ «Лагуна-Рені» (т. 8, а.с. 67-68). Зазначене клопотання судова колегія залишає без задоволення, оскільки господарським процесуальним кодексом України не заборонено подання відповіді на відзив на апеляційну скаргу, подання відповіді, відповідно до ст. 42 ГПК України, є правом учасника справи і таким правом скористалось ТОВ «Лагуна-Рені».

Також, не погоджуючись з рішенням господарського суду від 20.08.2018, Бівен Інвестментс ЛТД звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (т. 8, а.с. 88-97), в якій просило рішення суду першої інстанції від 20.08.2018 скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Скарбниця Бессарабії», а рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 залишити в силі.

Скаржник вважає, що оскаржене рішення не відповідає вимогамчинного законодавства, ухвалене з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

Бівен Інвестментс ЛТД в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до відомостей, які містить Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - компанія Бівен Інвестментс ЛТД є власником корпоративних прав у статутному капіталі (100%) ТОВ «Лагуна-Рені». 06 лютого 1998 року Україна ратифікувала договір та протокол до Енергетичної хартії, який набрав законної сили 27 січня 1999 року. Бівен Інвестментс ЛТД в розумінні статті 1 (7) Енергетичної хартії - інвестор. Корпоративні права у статутному капіталі (100%) ТОВ «Лагуна-Рені», придбані компанією Бівен Інвестментс ЛТД, - інвестиції в розумінні статті 1(6) Енергетичної хартії і вони користуються режимом захисту інвестицій, встановленим Енергетичною хартією. На думку скаржника, норми Енергетичної хартії регулюють взаємовідносини (правовідносини), які виникають між ТОВ «Лагуна-Рені» та компанією Бівен Інвестментс ЛТД.

При ухваленні рішення в межах справи №916/24/17 вирішено питання про права та інтереси компанії Бівен Інвестментс ЛТД, оскільки існує загроза втрати інвестиції у вигляді корпоративних прав ТОВ «Лагуна-Рені», якими володіє компанія Бівен Інвестментс ЛТД, останнє враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, звернулось з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 20.08.2018, оскільки існує загроза втрати інвестицій.

В апеляційній скарзі Бівен Інвестментс ЛТД звертає увагу суду на те, що ухвали Апеляційного суду Одеської області у справі №522/20851/16-к, на які посилається ТОВ «Скарбниця Бессарабії,» не є нововиявленою обставиною в контексті розгляду питання про скасування рішення суду першої інстанції від 07.06.2017, оскільки ухвал Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017 та від 25.07.2018 не існувало на момент розгляду спору.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017 не скасовано жодного судового рішення (зокрема, ухвала від 09.12.2016), що могло би стати підставою для ухвалення нового рішення у цій справі. Сама по собі ухвала Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017 з урахуванням ухвали Апеляційного суду Одеської області від 25.07.2018 у справі №522/20851/16-к не може свідчити про існування нововиявлених обставин у справі №916/24/16, оскільки ухвала в іншій судовій справі, ніж та, щодо якої подано заяву, не є нововиявленою обставиною в розумінні статті 320 ГПК України.

Також, Бівен Інвестментс ЛТД зазначає, що господарський суд приймаючи оскаржене рішення у даній справі вийшов за межі повноважень та встановив незаконність ухвали Приморського районного суду м. Одеси та її невідповідність вимогам КПК України, на що не мав права, оскільки ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси не була скасована. Арешт накладений ухвалою 09 грудня 2016 діяв та був чинним до його скасування іншою ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року. Разом з тим, підставою для скасування арешту вказаною ухвалою були обставини, які змінилися після 09 грудня 2016 року, а саме - ТОВ «Скарбниця Бессарабії» стала набувачем майна (свідоцтво про придбання майна на аукціоні оформлене 20 січня 2017 року - після винесення ухвали про накладення арешту).

Отже, на думку скаржника, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017 та 25.07.2018 є новими доказами, а не нововиявленими обставинами та зводяться до помилкового ототожнення Господарським судом Одеської області таких понять, як «новий доказ» та «нововиявлена обставина» (як факт), що призвело до ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення, яке стосується прав та інтересів апелянта.

30.01.2019 до суду апеляційної інстанції від ТОВ «Лагуна-Рені» надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішення у справі №916/2800/18, предметом розгляду якої є визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу ? майнового комплексу, укладеного ТОВ «Скарбниця Бессарабії» та ТОВ «Термінал Дунай», на підставі якого останнє зверталося до Апеляційного суду Одеської області із апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 9.12.2016 та з заявою про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Одеської області від 25.07.2018 (т. 8, а.с. 129-133).

ТОВ «Скарбниця Бессарабії» заперечувало проти задоволення зазначеного клопотання.

Дослідивши вищевказане клопотання судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки результати розгляду справи №916/2800/18 не впливають на правовідносини сторін в даній справі №916/24/17.

Також, 30.01.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Лагуна-Рені» надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ «Термінал Дунай» (26.02.2019 до зазначеного клопотання від ТОВ «Лагуна-Рені» до суду були надані доповнення (т. 9, а.с. 172-173)). Клопотання обґрунтовано тим, що ТОВ «Термінал Дунай» вважає себе законним володільцем ? частини майнового комплексу - нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область , м. Рені , вул. Дунайська, 188б (т. 8, а.с. 156-160).

ТОВ «Скарбниця Бессарабії» заперечувало проти задоволення зазначеного клопотання (т. 8, а.с. 63-64).

Розглянувши клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ «Термінал Дунай», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.

Оскільки залучення третьої особи на стадії перегляду рішення за нововиявленими обставинами не передбачено нормами чинного Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ «Термінал Дунай».

31.01.2019 до суду апеляційної інстанції від Бівен Інвестментс ЛТД надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги ТОВ «Лагуна-Рені» на рішення господарського суду від 20.08.2019, яке було задоволено судовою колегією (т. 8, а.с. 184-187).

Також, судовою колегією було задоволено клопотання ТОВ «Лагуна-Рені» про продовження апеляційного розгляду справи від 31.01.2019, для забезпечення законних прав та інтересів сторін, повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи (т. 8, а.с. 216-217).

11.02.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Скарбниця Бессарабії» надійшов відзив на апеляційну скаргу Бівен Інвестментс ЛТД, в якому зазначено, що господарським судом при ухваленні рішення від 20.08.2018 не вирішувались права та обов`язки апелянта, у зв`язку з чим, ТОВ «Скарбниця Бессарабії» просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бівен Інвестментс ЛТД на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України (т. 9, а. с. 4-6).

Також, 11.02.2019 до суду апеляційної інстанції від ТОВ «Скарбниця Бессарабії» надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокуратури Одеської області на рішення суду першої інстанції від 20.08.2018 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 264 ГПК України. Клопотання обґрунтовано тим, що апеляційна скарга прокуратури Одеської області підписана особою, яка не має права її підписувати, також не містить обґрунтування стосовно того, на якій підставі у справі прокуратура здійснює представництво держави в суді (т. 9, а.с. 42-48).

26.02.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Лагуна-Рені» надійшла відповідь на відзив ТОВ «Скарбниця Бессарабії» (т. 9, а.с. 147-148), в якій позивач зазначає, що будь-яке рішення у даній справі стосується інтересів компанії Бівен Інвестментс ЛТД, яка має законні права та інтереси щодо майнового комплексу - нежитлової будівлі площею 562,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунаєвська, 188б (лот № 183175 на електронних торгах, що відбулись 21.12.2016), оскільки може втратити свої інвестиції у вигляді корпоративних прав у статутному капіталі (100%) ТОВ «Лагуна-Рені», тому розгляд справи без участі Бівен Інвестментс ЛТД буде не повним та не об`єктивним.

26.02.2019 до суду апеляційної інстанції від ТОВ «Лагуна-Рені» надійшли заперечення на клопотання ТОВ «Скарбниця Бессарабії» про закриття провадження за апеляційною скаргою прокуратури Одеської області (т. 9, а.с. 165-166), в яких позивач зазначає, що вищевказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки ТОВ «Скарбниця Бессарабії» в суді першої інстанції не було заявлено клопотання пов`язаного з тим, що документи підписані неповноважною особою, а відповідно до положень ст. 269 ГПК України докази не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

16.07.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Скарбниця Бессарабії» надішли клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Бівен Інвестментс ЛТД, ТОВ «Лагуна-Рені» та прокуратури Одеської області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 264 ГПК України. Крім цього, ТОВ «Скарбниця Бессарабії» просило визнати зловживанням процесуальними правами дії адвокатів позивача стосовно подання безпідставних клопотань, заявлення відводів та подання касаційної скарги на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2019 та вжити заходів щодо запобігання зловживання процесуальними правами (т. 11, а.с. 77-92).

24.07.2019 та 29.07.2019 до суду апеляційної інстанції від ТОВ «Лагуна-Рені» надійшли заперечення щодо клопотань ТОВ «Скарбниця Бессарабії» про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Бівен Інвестментс ЛТД та ТОВ «Лагуна-Рені», в запереченнях позивач просив відмовити ТОВ «Скарбниця Бессарабії» в задоволенні клопотань (т. 11, а.с. 122-124, 147-152).

05.09.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Лагуна-Рені» надійшли доповнення до заперечень щодо клопотання ТОВ «Скарбниця Бессарабії» про закриття апеляційного провадження.

30.09.2019 до суду апеляційної інстанції від ТОВ «Скарбниця Бессарабії» надійшли пояснення до заперечень ТОВ «Лагуна-Рені» від 05.09.2019.

Дослідивши клопотання ТОВ «Скарбниця Бессарабії» про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Бівен Інвестментс ЛТД, ТОВ «Лагуна-Рені» та прокуратури Одеської області, а також визнання зловживання процесуальними правами з боку адвокатів, судова колегія дійшла висновку про залишення вищевказаних клопотань ТОВ «Скарбниця Бессарабії» без задоволення, оскільки доводи якими останнє їх обґрунтовує спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

30.09.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Лагуна-Рені» надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 . Клопотання обґрунтоване тим, що розгляд справи стосується його прав, інтересів та обов`язків. Також, 30.09.2019 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_3 надійшли доповнення до заяви про вступ у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. В зазначених доповненнях ОСОБА_3 зазначає, що у клопотанні про закриття провадження у справі ТОВ «Скарбниця Бессарабії» ставить під сумнів легітимність його призначення на посаду керівника ТОВ «Лагуна-Рені». Посилаючись на постанову Верховного Суду від 13.09.2019 у справі №916/914/19, ОСОБА_3 вважає, що обставини встановлені Верховним Судом мають преюдиційне значення для даної справи, а враховуючи висновки Верховного Суду, зроблені у цій постанові, останній має бути в обов`язковому порядку залучений до участі у розгляді справи №916/24/17.

Розглянувши клопотання ОСОБА_3 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, колегія суддів відмовляє в задоволення вищевказаного клопотання, оскільки залучення третьої особи на стадії перегляду рішення за нововиявленими обставинами не передбачено нормами чинного Господарського процесуального кодексу України, а саме ст. 50 ГПК України.

1.10.2019 від позивача до суду надійшло повідомлення про наявність обставин, що можуть свідчити про упередженість окремих суддів Південно-західного апеляційного господарського суду та можуть підставою самовідводу, яке колегія залишає без розгляду, оскільки самовідводи суддями не заявлялися, а заявлені позивачем відводи розглянуто у встановленому порядку.

Судова колегія вважає за можливе задовольнити клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, які надійшли до суду апеляційної інстанції:

-від ТОВ «Скарбниця Бессарабії» 11.02.2019, 19.02.2019, 27.02.2019, 16.07.2019 (т. 9 а.с. 23-25, 94-96, 184-185, т. 11 а.с. 48-53), 30.09.2019;

-від ТОВ «Лагуна-Рені» 27.02.2019, 02.04.2019, 15.07.2019 (т. 9 а.с. 234-235, т. 10 а.с. 84-86, т. 11 а.с. 17-19), 30.09.2019.

Заслухавши представників учасників справи, обговоривши доводи та вимоги апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, оцінивши докази в межах доводів апеляційних скарг, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду у даній справі були вимоги боржника у зведеному виконавчому провадженні ЄДРВП 485051594 - колишнього власника нерухомого майна, відчуженого на електронних торгах, ТОВ «Лагуна - Рені» до ДП «Сетам», Відділу ДВС та переможця торгів ТОВ «Скарбниця Бессарабії» про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме майнового комплексу - нежитлової будівлі, визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів від 21.12.2016 №2217991 та акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна від 29.12.2016, складених за результатами проведення електронних торгів.

Позивачем вказувалось, що електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна ТОВ «Лагуна-Рені» були проведені всупереч забороні, встановленій ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 у справі №522/20851/16-к, а тому є такими, що проведені з недотриманням вимог закону та підлягають визнанню недійсними, з чим погодився господарський суд у рішенні від 07.06.2017.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2017 у справі № 522/352/17 (т. 1, а.с. 154), про яку було відомо суду та учасникам справи, було задоволено клопотання власника майна -директора ТОВ «Скарбниця Бессарабії» про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 на цілісний майновий комплекс по наливу, схову та зливу зрідженого вуглеводородного газу у Ренійському морському торгівельному порту та устаткування для зливу/наливу автобензовозів на плавзасоби, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 16267 кв.м. адресою: Одеська область, Ренійський район, м. Рені, вул. Дунайська, 188б , з тих мотивів, що ТОВ «Скарбниця Бессарабії» є добросовісним набувачем зазначеного майна, яке придбало на електронних торгах.

В основу рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 у справі №916/24/17 було покладено факт наявності на момент проведення прилюдних торгів арешту майна, накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 у справі №522/20851/16-к та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому порядку, що відповідно до Порядку реалізації арештованого майна є підставою для зупинення електронних торгів, яка діяла до скасування арешту, а саме до 27.02.2017. За таких обставин, суди першої та касаційної інстанції дійшли висновку про порушення порядку проведення торгів і позовні вимоги були задоволені.

В подальшому, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017 у справі №522/20851/16-к була залишена без задоволення апеляційна скарга директора ТОВ «ТЕРМІНАЛ ДУНАЙ» та ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016, якою було задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000042 від 27.01.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, була залишена без змін (т. 5, а. с. 186-193).

Директор в порядку ч. 1 ст. 380 КПК України, звернувся з заявою про роз`яснення резолютивної частини ухвали апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017 року, в якій зазначено, що фактично скасована ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 року залишається без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25.07.2018 року у справі №522/20851/16-к (т. 5, а.с. 194-196) за заявою ТОВ «ТЕРМІНАЛ ДУНАЙ» було роз`яснено ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017, якою було відмовлено в задоволенні апеляційної скарги директора ТОВ «ТЕРМІНАЛ ДУНАЙ» на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016, таким чином: ухвала від 9.12.2016 , яка є предметом апеляційного оскарження, була скасована ухвалою слідчого судді від 27.02.2017, тобто фактично відсутній предмет оскарження, а відмови від апеляційної скарги від апелянта не надійшло, тому було прийняте рішення, прямо передбачене ч. 3 ст. 407 КПК України, про залишення апеляційної скарги ТОВ «ТЕРМІНАЛ ДУНАЙ» без задоволення.

Зазначені обставини суд визнав достатніми для скасування рішення від 07.06.2017 за заявою ТОВ «Скарбниця Бессарабії» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Проте, судова колегія не погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 за нововиявленими обставинами, з огляду на наступне.

Предметом цього судового розгляду є заява ТОВ «Скарбниця Бессарабії» про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами урегульовано главою 3 розділу ІV ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

по-перше, їх існування на час розгляду справи;

по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Під час вирішення питань щодо правової природи юридичних фактів як нововиявлених обставин та їх істотності необхідно керуватися правилами ст. 86 ГПК України. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 19/5009/1481/11.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відтак, істотно значимими (суттєвими обставинами) є такі обставини, обізнаність суду відносно яких при розгляді справи, забезпечила би прийняття цим судом іншого рішення.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16.09.2014 у справі № 3-108гс14, від 11.11.2014 у справі № 3-175гс14 та від 06.07.2016 у справі № 3-576гс16 та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 19/5009/1481/11).

Звертаючись із заявою про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 у справі № 916/24/17 за нововиявленими обставинами, відповідач у якості нововиявленої обставини визначив факти, встановлені ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017 у справі №522/20851/16-к та ухвалою про роз`яснення названої ухвали від 25.07.2018.

Проте, судова колегія вважає, що ані ухвала Апеляційного суду Одеської області від 29 грудня 2017 року про відмову в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Термінал Дунай» на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016, ані ухвала Апеляційного суду Одеської області від 25.07.2018 про роз`яснення судового рішення не можуть вважатися як самі по собі, так і зокрема відомості, викладені в них, нововиявленими обставинами в розумінні ст. 320 ГПК України, оскільки вони не спростовують того факту, що накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 арешт діяв в період з 9.12.2016 до 27.02.2017, тобто на час проведення електронних торгів, а отже жодним чином не спростовують підстав, з яких ухвалено рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 про задоволення позовних вимог ТОВ «Лагуна-Рені».

З матеріалів справи №916/24/17 вбачається, що ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 у справі № 522/20851/16-к не скасована судом апеляційної інстанції, а тому доводи скаржників стосовно того, що вона є чинною, попри скасування накладеного нею арешту, є слушними.

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено виключне повноваження перегляду судових рішень першої інстанції (слідчого судді) за судами апеляційної інстанції. Слідчий суддя не вправі переглядати та, тим більше, скасовувати ухвалу іншого слідчого судді.

Так, за приписами ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Водночас, що стосується заходів забезпечення кримінального провадження (до яких, зокрема, входить і арешт - ст. 170 КПК України) - такі заходи накладаються ухвалою слідчого судді та саме заходи дійсно можуть бути скасовані іншою ухвалою слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Як зазначалось ТОВ «Скарбниця Бессарабії» в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, не тягне настання юридичних наслідків тільки скасоване рішення. Однак, ухвала слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 09.12.2016 не була скасована. Більше того, розглядаючи апеляційну скаргу ТОВ «Термінал Дунай» суд апеляційної інстанції відмовив в її задоволенні та у скасуванні зазначеної ухвали від 09.12.2016.

Накладений ухвалою від 09.12.2016 арешт діяв та був чинним до його скасування іншою ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2017 у справі №522/352/17, при цьому підставою для скасування арешту стало те, що ТОВ «Скарбниця Бессарабії» стало добросовісним набувачем майна (постановою Верховного Суду у справі №916/641/18 від 17.04.2019 визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні від 20.01.2017, видане ТОВ «Скарбниця Бессарабії» (т. 11, а.с. 93-98)).

Тобто підставою для скасування арешту стали обставини, що змінилися, а не його протизаконність, що підтверджує той факт, що станом, 21.12.2016, на день проведення електронних торгів арешт був чинний.

Також, судова колегія зазначає, що приймаючи рішення від 07.06.2017 суд першої інстанції знав про ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2017 у справі №522/352/17, про що зазначив в мотивувальній частині рішення (т. 2, а.с. 188), проте це не вплинуло і не може вплинути на висновок про те, що на момент проведення електронних торгів 21.12.2016 і на момент складання акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна 29.12.2016 у Державному реєстрі з 15.12.2016 було зареєстровано відповідне обтяження нерухомого майна, а саме його арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 09.12.2016, якою заборонено розпорядження, продаж та передача майнових прав щодо арештованого майна, що є підставою для зупинення електронних торгів.

У зв`язку з цим, судова колегія вважає, що факти встановлені в ухвалах Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017 та від 25.07.2018, безпосередньо не змінюють періоду дії арешту майна, а отже не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 320 ГПК України та не спростовують даних, які були покладені в основу рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017.

Щодо посилання ТОВ «Скарбниця Бессарабії» в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами на поновлення ОСОБА_2 на посаді директора ТОВ «Лагуна-Рені» з 10.03.2017, як на нововиявлену обставину, судова колегія зазначає наступне.

Твердження ТОВ «Скарбниця Бессарабії», що представництво в процесі розгляду справи з боку ТОВ «Лагуна-Рені» здійснюється особами, повноваження яким надано не чинним директором ОСОБА_3 , оскільки заочним рішенням від 01.12.2017 у справі №510/456/17, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 22.05.2018, поновлено на посаді директора ТОВ «Лагуна-Рені» з 10.03.2017 ОСОБА_2 , спростовується матеріалами справи. Так, на момент розгляду заяви у суді першої інстанції, як і на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про керівника ТОВ «Лагуна-Рені» ОСОБА_3 , отже докази винесення засновниками товариства наказу про поновлення на посаді директора ТОВ «Лагуна-Рені» ОСОБА_2 відсутні.

Також, судова колегія зазначає, що станом на час перегляду рішення господарського суду від 20.08.2018 в апеляційному порядку, Велика палата Верховного Суду у справі № 510/456/17 ухвалила постанову від 10.04.2019, в якій скасувала Заочне рішення Ренійського районного суду Одеської області від 01.12.2017 та постанову Апеляційного суду Одеської області від 22.05.2018, провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Лагуна-Рені», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Компанія «Бівен Інвестментс ЛТД», Ренійська районна державна адміністрація Одеської області, про поновлення на роботі та зобов`язання вчинити дії - закрила. Постанова мотивована тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду (т. 11, а.с. 20-32).

Отже, зазначена обставина також не є нововиявленою в розумінні п.1 ч.2 ст.320 ГПК України, на яку посилається ТОВ «Скарбниця Бессарабії».

Крім вищезазначеного, судова колегія вважає обгрунтованими твердження скаржників про пропуск ТОВ «Скарбниця Бессарабії» строку на звернення до суду із заявою про перегляд справи за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 321 ГПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Ухвала Апеляційного суду Одеської області про відмову в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Термінал Дунай» була постановлена 29.12.2017, ухвала про роз`яснення вказаної ухвали була постановлена 25.07.2018, але фактично дублює з роз`ясненої ухвали в своєму змісті відомості про ті обставини, які ТОВ «Скарбниця Бессарабії» зазначає, як нововиявлені. Проте, представником ТОВ «Скарбниця Бессарабії» в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами взагалі не зазначено дату, коли останньому стало відомо про існування ухвали Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2017, а з урахуванням того, що минуло понад півроку від дня її постановлення до звернення ТОВ «Скарбниця Бессарабії» з відповідною заявою до суду першої інстанції, судова колегія дійшла висновку, що ТОВ «Скарбниця Бессарабії» пропущено визначений п. 1 ч. 1 ст. 321 ГПК України 30-денний строк на звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому, судова колегія не приймає до уваги лист від 27.07.2018 № 01-07.18, який подано у судовому засіданні 20.08.2018, оскільки його зміст суперечить наданим сторонами у справі документам.

Таким чином, встановивши у даній справі відсутність нововиявлених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Господарського суду Одеської області від 20.08.2018 підлягає скасуванню, а заява ТОВ «Скарбниця Бессарабії» про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 у справі №916/24/17 за нововиявленими обставинами - залишенню без задоволення.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 33 рішення «Христов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за умови відсутності зловживання (див. пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі «Правєдная проти Росії» №69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» № 2).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. пп. 27 - 34 рішення Суду у справі «Праведная проти Росії» від 18.11.2004).

З урахуванням наведеного вище, судова колегія дійшла до висновків, що доводи апеляційних скарг щодо необгрунтованості заяви про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 у даній справі за нововиявленими обставинами є обґрунтованими, підстави для його скасування відсутні, отже оскаржуване судове рішення від 20.08.2018 підлягає скасуванню, а апеляційні скарги - задоволенню.

Зважаючи на задоволення апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати скаржників по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на ТОВ «Скарбниця Бессарабії».

Керуючись ст.ст. 129, 269, 273, 275, 277, 281-284, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційні скарги Заступника прокурора Одеської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагуна-Рені», Бівен Інвестментс ЛТД задовольнити, рішення Господарського суду Одеської області від 20 серпня 2018 року у справі №916/24/17 скасувати.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Скарбниця Бессарабії» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 у справі №916/24/17 відмовити, рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 у справі №916/24/17 залишити без змін.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скарбниця Бессарабії» на корить прокуратури Одеської області витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 10 800,00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скарбниця Бессарабії» на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагуна-Рені» витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 10 800, 00 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скарбниця Бессарабії» на корить Бівен Інвестментс ЛТД витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарг в сумі 10 800,00 грн.

Видачу наказів за постановою з зазначенням повних реквізитів сторін доручити Господарському суду Одеської області.

Постанова, відповідно до ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20-ти днів, які обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.10.2019 о 12.30

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Ярош А.І.