ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019м. ДніпроСправа № 904/3365/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Галаксі", Донецька область, м. Маріуполь

до Приватне підприємство "Сармат", Дніпропетровська область, смт. Широке

про стягнення 90 932,79 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Скай Галаксі" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Сармат" про стягнення 90 932,79 грн., з яких: 80 184,04 грн. - основний борг, 2 586,92 грн. - 3% річних, 8 161,83 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № МП27/12 від 27.12.2017 в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

17.09.2019 позивач подав до суду клопотання про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката та компенсації витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, в якому просить суд включити до судових витрат ТОВ «Скай Галаксі» у справі № 904/3365/19 витрати на професійну правничу допомогу адвоката та стягнути з відповідача на користь позивача 4 800,00 грн. витрат, оплачених за послуги адвоката з надання правової допомоги при розгляді справи № 904/3365/19.

В ухвалі від 06.08.2019 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

До господарського суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 06.08.2019, який направлявся на адресу відповідача з поштовою відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". Як убачається з матеріалів справи, адреса відповідача відповідає адресі, що вказана у позовній заяві, та відповідає зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відзив відповідач до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Скай Галаксі" (постачальник) та Приватним підприємством "Сармат" (покупець) було укладено договір поставки № МП27/12 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується передавати у власність покупцю, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Поставка товару здійснюється у відповідності до заявки покупця, яка узгоджується між сторонами за допомогою факсимільного зв`язку, електронної пошти або в усній формі. Підтвердженням факту узгодження сторонами найменування кількості, ціни товару є прийняття товару покупцем від постачальника по видатковій накладній (у разі оплати товару на умовах відстрочення платежу) або оплата товару на підставі рахунку-фактури (у разі оплати товару на умовах попередньої оплати), видаткові накладні та/або рахунки-фактури мають юридичну силу специфікацій у розумінні статті 266 Господарського кодексу України і є невід`ємними частинами цього договору (п. 1.2. договору).

Строк поставки товару складає не більше 10 (десяти) календарних днів від дати узгодження заявки або отримання попередньої оплати за товар (п. 2.1. договору).

Товар поставляється на умовах ЕХW у редакції Міжнародних Правил тлумачення торгівельних термінів Інкотермс-2010, склад постачальника. За домовленістю сторін товар може бути поставлений на умовах DDP - у редакції Міжнародних Правил тлумачення торгівельних термінів Інкотермс-2010, склад покупця (п. 2.2. договору).

Покупець зобов`язаний здійснити оплату за товар протягом 45 календарних днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної (п. 4.1. договору).

За погодженням між сторонами покупець може здійснювати оплату товару на умовах попередньої оплати у розмірі 100 (сто) відсотків вартості товару на підставі виставленого рахунку фактури постачальника. У даному випадку строк оплати товару складає 3 банківських днів від дати рахунку-фактури (п. 4.2. договору).

Оплата за товар здійснюється у національній валюті України - гривні в безготівковій формі на поточний рахунок постачальника (п. 4.4. договору).

Загальна сума цього договору визначається загальною вартістю фактично переданого згідно цього договору товару (п. 4.5. договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 року, а у частині невиконаних зобов`язань - до їх повного виконання. У разі відсутності до дати закінчення строку дії договору повідомлення рекомендованим листом від будь-якої із сторін про розірвання цього договору, строк його дії вважається автоматично продовженим до 31 грудня кожного наступного календарного року включно без складання додаткової угоди до даного договору (п. 8.1. договору).

Позивач стверджує, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 86 184,04 грн., на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками накладні:

- № ПРН+С501064 від 25.04.2018 про поставку відповідачу товару на суму 47 861,98 грн. з ПДВ (а.с. 19);

- № ПРН+С501473 від 29.05.2018 про поставку відповідачу товару на суму 38 322,06 грн. з ПДВ (а.с. 20).

Відповідно до вказаних накладних відповідачем прийнято товар без жодних зауважень чи заперечень.

Позивач виставив відповідачу рахунки-фактури:

- № ПРС+У501362 від 25.04.2018 на суму 47 861,98 грн. з ПДВ (а.с. 23);

- № ПРС+У501844 від 29.05.2018 на суму 38 322,06 грн. з ПДВ (а.с. 24).

Відповідно до п. 4.1. договору покупець зобов`язаний здійснити оплату за товар протягом 45 календарних днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, відповідно до п. 4.1. договору, враховуючи положення ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідач повинен був сплатити:

- за поставлений за накладною № ПРН+С501064 від 25.04.2018 товар 47 861,98 грн. у строк до 11.06.2018 включно (25.04.2018 + 45 календарних днів та враховуючи те, що останній день оплати припадає на вихідний день (09.06.2018 - субота);

- за поставлений за накладною № ПРН+С501473 від 29.05.2018 товар 38 322,06 грн. у строк до 13.07.2018 включно (29.05.2018 + 45 календарних днів).

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору лише частково сплатив за поставлений за накладною № ПРН+С501064 від 25.04.2018 товар грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн., а саме:

- 24.07.2018 відповідно до платіжного доручення № 8317 від 24.07.2018 перерахував позивачу 5 000,00 грн., з призначенням платежу: «оплата зп оливу гідравлічну зг. рах.-фак №ПРС+У501792 від 25.05.2018» (а.с. 21);

- 20.11.2018 відповідно до платіжного доручення № 10619 від 20.11.2018 перерахував позивачу 1 000,00 грн., з призначенням платежу: «оплата зп оливу гідравлічну зг. рах.-фак №ПРС+У501362 від 24.04.2018» (а.с. 22). У зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 80 184,04 грн. (86 184,04 грн. - 6 000,00 грн.).

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача претензію № 12628/2018 від 19.09.2018 (а.с. 25-26), в якій вимагав сплатити заборгованість.

В якості доказу направлення на адресу відповідача зазначеної претензії позивач надав до суду копії опису вкладення у цінний лис, фіскальний чек та накладну Укрпошти (а.с. 27).

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 80 184,04 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 80 184,04 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за загальний період з 10.06.2018 по 18.07.2019 у розмірі 2 586,92 грн. та інфляційні втрати у розмірі 8 161,83 грн. за загальний період з червня 2018 року по червень 2019 року.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних позивача та встановлено, що він виконаний неправильно, а саме позивачем використано неправильну початкову дату періоду нарахування 3 % річних на заборгованість за накладною № ПРН+С501064 від 25.04.2018 у розмірі 47 861,98 грн.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивач нараховує 3% річних на заборгованість за накладною № ПРН+С501064 від 25.04.2018 у розмірі 47 861,98 грн. з 10.06.2019.

Господарський суд зазначає, що відповідно до п. 4.1. договору, відповідач повинен був сплатити за поставлений за накладною № ПРН+С501064 від 25.04.2018 товар грошові кошти у розмірі 47 861,98 грн. у строк до 09.06.2018 включно.

Господарський суд зауважує, що останній день оплати поставленого за накладною №ПРН+С501064 від 25.04.2018 товару - 09.06.2018 припадає на вихідний день суботу.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254Цивільного кодексу України).

Таким чином, відповідно до положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день оплати припадає на вихідний день, днем закінчення цього строку є перший за ним робочий день, тобто 11.06.2018 понеділок.

Отже відповідач повинен був сплатити за поставлений за накладною № ПРН+С501064 від 25.04.2018 товар грошові кошти у розмірі 47 861,98 грн. у строк до 11.06.2018 включно.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, прострочення виконання зобов`язання з оплати поставленого товару за накладною № ПРН+С501064 від 25.04.2018 починатиметься 12.06.2018, а отже й початковою датою періоду нарахування 3% річних на заборгованість за вказаною накладною також повинно бути 12.06.2018.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку, до стягнення з відповідача підлягають 3% річних у загальному розмірі 2 579,06 грн.

Щодо нарахованого розміру інфляційних втрат.

Позивач нараховує інфляційні втрат за загальний період з червня 2018 року по червень 2019 року.

Однак при розрахунку позивачем не враховано приписи абз. 3 п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013р., відповідно до яких розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 24.04.2019 по справі № 910/5625/18 сказав наступне.

«Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення становить місяць.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальність передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

…в розрахунок інфляційних втрат не може включатися заборгованість менше місяця.»

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягають інфляційні втрати у розмірі 6879,26 грн.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 89 642,36 грн., з яких: 80 184,04 грн. - основний борг, 2 579,06 грн. - 3% річних, 6879,26 грн.- інфляційні втрати.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 800,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, відповідачем долучено до матеріалів справи договір про надання правової допомоги № 1018 від 01.08.2018 укладений між позивачем та адвокатом Дучал Олегом Федоровичем, додаткову угоду від 10.07.2019 до договору про надання правової допомоги № 1018 від 01.08.2018, звіт адвоката № 1 про надані послуги від 02.09.2019, Акт приймання-передачі наданих послуг від 02.09.2019, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3617 від 20.10.2010, платіжне доручення № 2258 від 12.09.2019 про сплату адвокату Дучал Олегу Федоровичу 4 800,00 грн., з призначенням платежу: «оплата за надання проф. правової допомоги за договором № 1018 від 01.08.2018, дод. Угода від 10.07.2019, в-но рах. № 3від 12.09.2019».

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідного клопотання відповідачем не було подано.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 68,16 грн. (1,42 %), на відповідача 4731,84 грн. (98,58 %).

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 27,28 грн. (1,42 %), на відповідача 1893,72 грн. (98,58 %).

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Сармат" (53700, Дніпропетровська область, Широківський район, смт. Широке, вул. Соборна, буд. 114, ідентифікаційний код 31037360) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Галаксі" (87514, Донецька область, м. Маріуполь, Запорізьке шосе, буд. 2, ідентифікаційний код 41383864) 89 642,36 грн., з яких: 80 184,04 грн. - основний борг, 2 579,06 грн. - 3% річних, 6879,26 грн.- інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 893,72 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4731,84 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.В. Мілєва