ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

25 вересня 2019 року Справа № 926/1692/19
За позовом Департаменту розвитку Чернівецької міської ради

до Фізичної особи-підприємця Унгуряна Ярослава Миколайовича

про розірвання договору, звільнення приміщеня та стягнення заборгованості по орендній платі та пені в сумі 268966,81 грн

Суддя Тинок О.С.

Секретар судового засідання Марущак Л.В.

Представники:

від позивача Іванович Л.Є. (довіреність № 02/01-17/576 від 11.06.2019 року),

Бузіла В.В. (довіреність №02/01-17/577 від 11.06.2019 року)

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Департамент розвитку Чернівецької міської ради звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Унгуряна Ярослава ОСОБА_1 про розірвання договору оренди нерухомого майна № 126/К від 24.10.2018 року зі змінами та доповненнями, звільнення нежитлового приміщення та стягнення заборгованості по орендній платі та пені в загальній сумі 268966,81 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 24 жовтня 2018 року між Департаментом розвитку Чернівецької міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 Ярославом Миколайовичем було укладено договір оренди № 126/К від 24.10.2018 року на нежитлове приміщення, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежиле приміщення загальною площею 71,5 кв.м., яке розташоване за адресо: АДРЕСА_1 з метою використання його під офіс, а також зобов`язувався щомісячно сплачувати орендну плату. Вказаний договір діє з 24 жовтня 2018 року по 23 вересня 2021 року включно. Далі позивач стверджує, що відповідач умови вищевказаного договору належним чином не виконував, а тому за період з 01 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року у нього перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 246312,43 грн, а також за період з листопада 2018 року по травень 2019 року нарахована пеня у сумі 22654,38 грн.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на користь Департаменту розвитку Чернівецької міської ради заборгованість по орендній платі у сумі 246312,43 грн та пеню у сумі 22654,38 грн, а також, у зв`язку із систематичною несплатою відповідачем орендної плати, розірвати договір оренди нерухомого майна № 126/К від 24 жовтня 2018 року та звільнити приміщення площею 71,5 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Бетховена Людвіга, 6.

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 09 липня 2019 року, якою встановлено, що дану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, яке призначив на 29 липня 2019 року.

Ухвалою суду від 29 липня 2019 року відкладено підготовче засідання на 12 серпня 2019 року, відповідачу продовжено строк надання суду відзиву на позовну заяву та усіх письмових та електронних доказів до 09 серпня 2019 року.

09 серпня 2019 року представником відповідача подано клопотання про відкладення підготовчого засідання для можливості написання відзиву на позовну заяву з доказами його обґрунтування.

Також до вищевказаного клопотання додано копію договору про надання правової допомоги від 09 серпня 2019 року № 16/19 з адвокатом Дрищенюк Марією Михайлівною.

Ухвалою від 12 серпня 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача відкладено підготовче засідання на 28 серпня 2019 року та продовжено строк надання суду відзиву на позовну заяву та усіх письмових та електронних доказів до 23 серпня 2019 року. Також, вказаною ухвалою суд попередив учасників справи, що неявка їх представників у судове засідання не буде перешкоджати розгляду справи за відсутності таких учасників справи.

Однак, відповідач у судове засідання 28 липня 2019 року не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

При цьому суд зазначає, що 28 серпня 2018 року адвокат Дрищенюк Марія Михайлівна надіслала до суду повідомлення, в якому зазначила, що відповідач 27 серпня 2019 року відмовився від послуг адвоката Дрищенюк М.М., у зв`язку з чим, адвокат не має повноважень прийняти участь у справі.

Ухвалою від 28 серпня 2019 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 09 вересня 2019 року.

Ухвалою суду від 09 вересня 2019 року у зв`язку із неявкою відповідача відкладено розгляд справи по суті на 25 вересня 2019 року.

11 вересня 2019 року представником позивача подано суду клопотання, в якому останній повідомив про припинення 29 серпня 2019 року підприємницької діяльності відповідачем, а також повідомив про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_2 .

Позивач в судовому засіданні 25 вересня 2019 року підтримав позовні вимоги в повному обсязі та підтвердив, що заборгованість станом на день розгляду справи не погашена.

Відповідач в судове засідання не з`явивися, явку представника не забезпечив, причини неявки не повідомив.

Відповідно до частин 1-4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 року №270, поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставці до дому (п. 92. правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення закінчення встановленого строку зберігання, суперечить вимогам правил, та фактично відповідає причині повернення у зв`язку з відсутністю адресата.

Аналізуючи зазначені вище положення правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судових рішень із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на подання зокрема відзиву на позов, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2018 року у справі № 916/3188/16.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також довідки про реєстрацію місця проживання особи № 23/16026 від 10 вересня 2019 року за відомостями відділу ведення реєстру територіальної громади, місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_2 .

Вся судова кореспонденція по даній справі, яка надсилалась відповідачу, була надіслана за вищезазначеною адресою.

Так, ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 09 липня 2019 року та ухвалу суду від 29 липня 2019 року про відкладення засідання у справі отримано відповідачем 12 липня 2019 року та 31 липня 2019 року відповідно, про що свідчать відмітки на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи.

При цьому, ухвалу суду про відкладення розгляду справи від 12 серпня 2019 року та про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 28 серпня 2019 року, які були завчасно надіслані відповідачу за належною адресою, повернуто суду із довідкою пошти про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Крім цього, слід зазначити, що відповідач був присутній у першому судовому засіданні 29 липня 2019 року, а також 09 серпня 2019 року звертався до суду з клопотанням про відкладення підготовчого засідання для можливості написання відзиву на позовну заяву з доказами його обґрунтування.

За таких обставин, відповідач був обізнаний про розгляд даної справи. Також, повідомлений про те, що інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, ухвали суду вважаються врученими учасникам справи, а останні належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи.

Відтак, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті в судовому засіданні 25 вересня 2019 року без участі представника відповідача та за наявними в справі матеріалами відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Також, суд вважає за необхідне зазначити щодо припинення 29 серпня 2019 року підприємницької діяльності ОСОБА_3 .

Як вбачається із матеріалів справи, позовну заяву отримано судом 05 липня 2019 року та 09 липня 2019 року ухвалою Господарського суду Чернівецької області відкрито провадження у справі за позовом Департаменту розвитку Чернівецької міської ради до Фізичної особи-підприємця Унгуряна Ярослава ОСОБА_1 . Отже, на час вирішення питання про відкриття провадження у справі стосовно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 Ярослава ОСОБА_1 судом було встановлено, що останній 26 вересня 2003 року належним чином зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 4 статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

При цьому, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Так, відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29 серпня 2019 року, номер запису 5015304, було здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Фізичною особою-підприємцем Унгуряном Ярославом Миколайовичем, тобто під час розгляду Господарським судом Чернівецької області даної справи.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Так, у разі коли зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у виді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, закриття провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду (ВСУ від 9 серпня 2017року у справі № 3-788гс17).

Отже, розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 20 червня 2006 року територіальна громада м. Чернівців на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 13 червня 2006 року № 123/3 є власником 1/1 частки нежилих приміщень першого поверху в житловому будинку літ. А загальною площею 71,50 кв.м., що складаються з приміщень 4-1 4-8, що знаходяться у АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-PS-2018-08-15-000010-2 від 31 серпня 2018 року року переможцем аукціону на нежитлове приміщення 1 поверху двоповерхового будинку( літ. А), АДРЕСА_1 визнано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 .

10 вересня 2018 року Фізична особа-підприємець Унгурян Ярослав Миколайович звернувся до Департаменту економіки Чернівецької міської ради із заявою про надання йому в орендне користування приміщення, яке розташоване за адресою: м.Чернівці, вул. Бетховена, 6, загальною площею 71,5 кв.м, для використання під офіс.

Відповідно до п. 1 витягу із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 17 жовтня 2018 року № 545/20 "Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб щодо оренди комунального майна з використанням електронної торгової системи РroZorro.Продажі" погоджено передачу в оренду переможцю конкурсу (відповідачу) терміном на два роки й одинадцять місяців приміщення (4-1)-(4-8) 1 поверху на вул. Бетховена Людвіга, 6 , загальною площею 71,5 кв.м, з орендною платою на місяць 27041,00 грн (без врахування ПДВ), з метою використання під офіс.

24 жовтня 2018 року між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та Фізичною особою-підприємцем Унгуряном Ярославом Миколайовичем укладено договір оренди нерухомого майна № 126/К згідно пункту 1.1 якого позивач на підставі вказаного рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради, протоколу електронних торгів та заяви передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежиле приміщення, загальною площею 71,5 кв.м., розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Бетховена Людвіга, 6 з метою використання його під офіс. Вартість об`єкта оренди становить 756971,00 грн. (без урахування податку на додану вартість).

Згідно з актом передання-приймання об`єкта оренди по вул. Бетховена Людвіга, 6 від 24 жовтня 2018 року позивач передав, а відповідач прийняв приміщення 1 поверху, загальною площею 71,5 кв.м.

Даний договір укладено між сторонами строком на два роки й одинадцять місяців, що діє з 24 жовтня 2018 року до 23 вересня 2021 року (включно).

Рішенням Чернівецької міської ради VII скликання від 22 грудня 2018 року № 1604 «Про структуру, загальну чисельність виконавчих органів Чернівецької міської ради» ліквідовано Департамент економіки Чернівецької міської ради з 28 лютого 2019 року, утворено з 01 березня 2019 року Департамент розвитку Чернівецької міської ради.

Рішенням Чернівецької міської ради VII скликання від 18 лютого 2019 року № 1620 «Про внесення змін до рішення міської ради від 22 грудня 2018 року № 1604 «Про структуру, загальну чисельність виконавчих органів Чернівецької міської ради» внесено зміни в дату утворення Департаменту розвитку міської ради та визначено його утворення з 21 лютого 2019 року. Також зазначеним рішенням міської ради затверджено положення «Про Департамент розвитку Чернівецької міської ради», яким визначено, що Департамент розвитку є правонаступником Департаменту економіки по діючим договорам оренди приміщень.

24 квітня 2019 року між Департаментом розвитку Чернівецької міської ради та фізичною особою-підприємцем Унгуряном Ярославом Миколайовичем укладено додатковий договір про зміну орендодавця до договору оренди нерухомого майна № 126/К від 24 жовтня 2018 року, згідно з яким, Департамент розвитку Чернівецької міської ради є правонаступником Департаменту економіки Чернівецької міської ради в частині діючих договорів оренди нежилих приміщень, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади міста Чернівці.

Пунктами 2.1, 2.4 договору оренди нерухомого майна № 126/К від 24 жовтня 2018 року передбачено, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є додатком до цього договору на дату його укладення з урахуванням ПДВ становить 32449,20 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця, що визначається Державною службою статистики України.

Як вбачається з матеріалів справи та відомості розрахунків з орендарями по оренді нежитлових приміщень за період з 01 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року, загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.06.2019 року становить суму у розмірі 268966,82 грн, в тому числі пеня у сумі 22654,39 грн. При цьому, позивач просить стягнути з відповідача існуючу заборгованість з орендної плати у сумі 246312,43 грн, яка виникла у період з жовтня 2018 року по травень 2019 року включно, а також пеню у сумі 22654,38 грн, яка нарахована за період з листопада 2018 року по травень 2019 року включно, всього 268966,81 грн.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, частина 1 та пункт 2 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлюють, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 пункту 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 3 статті 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна, орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Пунктом 2.5 договору оренди нерухомого майна № 126/К від 24 жовтня 2018 року встановлено, що орендар щомісячно самостійно розраховує орендну плату з урахуванням податку на додану вартість та сплачує її впродовж поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Отже, оскільки відповідач зобов`язання щодо сплати орендної плати у відповідності до умов договору оренди нерухомого майна № 126/К від 24 жовтня 2018 року належним чином в повній мірі не виконав, то має сплатити на користь позивача заборгованість у сумі 246312,43 грн, яка виникла у період з жовтня 2018 року по травень 2019 року включно згідно з наданою позивачем відомістю розрахунків з орендарями по оренді нежитлових приміщень.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.4 договору оренди нерухомого майна № 126/К від 24 жовтня 2018 року за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Відповідач неналежно та несвоєчасно виконував грошові зобов`язання по сплаті орендної плати у відповідності до умов договору оренди нерухомого майна № 126/К від 24 жовтня 2018 року, а тому, має сплатити позивачу пеню у сумі 22654,38 грн, яка нарахована за період з листопада 2018 року по травень 2019 року включно згідно з наданою позивачем відомістю розрахунків з орендарями по оренді нежитлових приміщень.

Пунктом 2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пункт 3 статті 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна передбачає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно пункту 1 статті 782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Пунктом 5.5 договору оренди нерухомого майна № 126/К від 24 жовтня 2018 року передбачено, що несплата орендної плати протягом трьох місяців із дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання цього договору на вимогу орендодавця.

Як встановлено судом, відповідач не сплачував позивачу орендну плату у відповідності до умов договору оренди нерухомого майна № 126/К від 24 жовтня 2018 року протягом тривалого часу, а саме: з листопада 2018 року по травень 2019 року включно, тобто більше трьох місяців підряд, тим самим порушив вимоги укладеного договору та чинного законодавства, що є підставою для розірвання договору оренди нерухомого майна № 126/К від 24 жовтня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно із пунктом 1 статті 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна та пункту 17 Роз`яснення ВГСУ Про деякі питання практики застосування Закону України Про оренду державного та комунального майна, у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 4.1.18 договору оренди нерухомого майна № 126/К від 24 жовтня 2018 року передбачено, що орендар зобов`язаний після закінчення строку дії цього договору чи у випадку його дострокового розірвання, та в разі не продовження його на новий термін, протягом трьох робочих днів передати орендодавцю за актом приймання-передання об`єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі майна в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки, в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Таким чином, вимоги позивача про повернення відповідачем позивачу займаного приміщення є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування відповідно до ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, позивач належними доказами довів суду обгрунтованість заявлених позовних вимог, а відповідач не спростував позовні вимоги належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Департаменту розвитку Чернівецької міської ради є обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідачем не спростовані, а відтак такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, враховуючи факт припинення відповідачем підприємницької діяльності, стягнення заборгованості та зобов`язання звільнити приміщення покладається на фізичну особу, оскільки її права та обов`язки за укладеними під час здійснення такої діяльності договорами не припиняються.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 7876,50 грн покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 129, 194, 210, 220, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги Департаменту розвитку Чернівецької міської ради (58000, м. Чернівці, вул. О. Кобилянської , 3, код 42843402) до Фізичної особи-підприємця Унгуряна Ярослава Миколайовича ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) про розірвання договору оренди № 126/К від 24.10.2018 року, звільнення приміщення та стягнення заборгованості в сумі 268966,81 грн задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Департаменту розвитку Чернівецької міської ради (58000, м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 3, код 42843402) заборгованість по орендній платі в сумі 246312,43 грн, пеню в сумі 22654,38 грн та судовий збір в сумі 7876,50 грн.

3. Розірвати договір оренди № 126/К від 24.10.2018 року, укладений між Департаментом розвитку Чернівецької міської ради (58000, м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 3, код 42843402) та Фізичною особою-підприємцем Унгурян Ярославом Миколайовичем ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) на нежиле приміщення ((4-1)-(4-8)) першого поверху, загальною площею 71,5 кв.м, розташоване в м. Чернівці, вул. Бетховена Людвіга, 6.

4. Зобов`язати Фізичну особу ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звільнити нежиле приміщення ((4-1)-(4-8)) першого поверху, загальною площею 71,5 кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні 25 вересня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 233 ГПК України, повне рішення складено та підписано 02 жовтня 2019 року.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя О.С. Тинок