ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.10.2019 р. справа № 914/184/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Юркевича М.В., за участю секретаря Кияк І.В., розглянувши заяву Державного підприємства «Бібрське лісове господарство»

про: розстрочку виконання рішення від 02.05.2019 року у справі 914/184/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРУДТРАНС», м. Київ

до відповідача: Державного підприємства «Бібрське лісове господарство», м. Бібрка, Львівська область

про: стягнення 414 635,50 грн.

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача): не з`явився

від відповідача (боржника): не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.05.2019 у справі №914/184/18, позовні вимоги задоволено повністю, присуджено до стягнення з Державного підприємства «Бібрське лісове господарство» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРУДТРАНС» 414 635,50 грн. понесених витрат та 6 219,54 грн. судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.09.2019р. рішення Господарського суду Львівської області від 02.05.2019 у справі №914/184/19 було залишено без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства «Бібрське лісове господарство» без задоволення.

17.09.2019р. матеріали справи надійшли до суду першої інстанції.

18.09.2019р. від Державного підприємства «Бібрське лісове господарство» поступила заява про розстрочення виконання рішення суду у даній справі рівними частинами на 8 місяців.

Ухвалою від 24.09.2019р. заяву про розстрочку виконання рішення було прийнято та призначено до розгляду на 03.10.2019р.

01.10.2019р. від відповідача поступили уточнення до заяви про розстрочку виконання рішення. Зокрема, згідно даної заяви відповідач повідомив про часткове виконання наказу господарського суду по даній справі та сплату позивачу 58 000,00 грн. в рахунок погашення боргу. Відтак, з урахуванням наведеного, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення від 02.05.2019р. строком на 4 місяці з жовтня 2019р. по січень 2020р. шляхом рівномірної щомісячної сплати по 89 158,88 грн.

01.10.2019р. від позивача на електронну адресу суду з накладенням ЕЦП надійшли письмові пояснення, в яких позивач не заперечував проти розстрочки виконання рішення.

В судове засідання 03.10.2019р. сторони явку уповноважених представників не забезпечили, причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши подані докази, дослідивши обставини справи, судом з`ясовано наступне:

В обгрунтування необхідності розстрочення рішення суду у даній справі відповідач зазначає про тяжкий фінансовий стан, наявність дебіторської заборгованості перед лісовим господарством з боку інших контрагентів. В підтвердження дійсного фінансового стану відповідачем надана довідка від 13.09.2019р. з якої вбачається, що на поточному рахунку державного підприємства залишок коштів становить 759,18 грн.

Таким чином, відповідач наголошував на тому, що виконати рішення суду сплативши одним платежем всю суму заборгованості є неможливим, однак останній гарантував, що у разі розстрочки даного рішення на 4 місяці він зможе повністю розрахуватися з позивачем.

При розгляді заяви відповідач просив суд врахувати також відсутність вини відповідача у виникненні такої заборгованості перед позивачем, а також те, що лісовим господарством вживаються всі можливі заходи для належного виконання рішення. а саме вже частково погашено заборгованість на суму 58 000,00 грн., про що свідчить долучене до уточнюючої заяви платіжне доручення №5194 від 19.09.2019р.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 02.05.2019 року у справі 914/184/19, суд дійшов висновку задовольнити її, з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ГПК України, підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч. 4 даної статті, суд, вирішуючи питання відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини, що впливають на виконання рішення.

Суд враховує той факт, що згідно рішення суду, виконання якого просить відповідач розстрочити, затримка вагонів на прикордонній станції, що потягло додаткові витрати для позивача в сумі 414 635,50 грн., відбулася у зв`язку з незаконними діями Закарпатської митниці ДФС, що було встановлено в адміністративній справі №813/2237/16. Таким чином, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що присуджена до стягнення заборгованість виникла в останнього не з його вини, однак згідно договору такі додаткові витрати незалежно від вини мають покладатися на вантажовідправника.

Як вбачається з поданої заяви, відповідач підтвердив фінансовий стан, що ускладнює негайне виконання даного рішення довідкою з банку про баланс з поточного рахунку, який є недостатнім для погашення заборгованості.

Крім того, з`ясовуючи обставини справи, суд враховує також ступінь виконання зобов`язання відповідача, а також його дії на виконання рішення суду. Так, встановлено, що станом на час розгляду даної заяви відповідач частково сплатив на виконання рішення 58 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням, яке додане до матеріалів заяви. Отже, залишок заборгованості відповідача зменшився та складає 356 635,50 грн.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, однак відстрочення виконання рішення суду не повинно шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру спору, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Враховуючи відсутність заперечень позивача щодо відстрочення рішення суду у даній справі та на наведені вище обставини, суд прийшов до висновку про наявність підстав для розстрочки виконання даного рішення на 4 місяці.

Керуючись ст.ст. 234, 331 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву державного підприємства «Бібрське лісове господарство» про розстрочку виконання рішення від 02.05.2019 року у справі 914/184/19 задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 02.05.2019р. у справі №914/184/19 на 4 місяців шляхом сплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРУДТРАНС» 356 635,50 грн. заборгованості та 6 219,54 грн. судового збору за наступним графіком:

- до 31.10.2019р. 89 158,88 грн. основного боргу та 6 219,54 грн. судового збору:

- до 30.11.2019р. 89 158,88 грн. основного боргу;

- до 31.12.2019р. 89 158,88 грн. основного боргу;

- до 31.01.2020р. 89 158,88 грн. основного боргу;

3. Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 03.10.2019р.

Суддя Юркевич М. В.