ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 вересня 2019 року Справа № 925/859/16

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача представник не з`явився,

від відповідача Усачук О.І. - адвокат,

від Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Андрієнко Є.В. представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу

за первісним позовом

товариства з обмеженою відповідальністю Лани Черкащини,

м. Черкаси

до дочірнього підприємства Черкаситорф Державного

підприємства Київторф, смт. Ірдинь, Черкаського району,

Черкаської області

про повернення майна

за зустрічним позовом

дочірнього підприємства Черкаситорф Державного

підприємства Київторф, смт. Ірдинь, Черкаського району,

Черкаської області

до товариства з обмеженою відповідальністю Лани Черкащини,

м. Київ

про визнання недійсним договору зберігання

у справі №925/859/16

за заявою голови ліквідаційного комісії дочірнього підприємства

Черкаситорф Державного підприємства Київторф

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Черкаської області перебуває справа №925/859/16 про банкрутство дочірнього підприємства Черкаситорф Державного підприємства Київторф.

26 липня 2017 року від товариства з обмеженою відповідальністю Лани Черкащини до суду надійшла заява №37 від 26 липня 2017 року (позовна заява), в якій товариство просило суд зобов`язати дочірнє підприємство Черкаситорф Державного підприємства Київторф повернути товариству з обмеженою відповідальністю Лани Черкащини торф загальною кількістю 5 848, 709 тонн, на загальну суму 967 212, 08 грн.

Постановою Верховного Суду від 28 травня 2019 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 20 березня 2019 року та рішення господарського суду Черкаської області від 03 грудня 2018 року у справі №925/859/16 скасовано, справу №925/859/16 в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Технорішення до дочірнього підприємства Черкаситорф Державного підприємства Київторф передано на новий розгляд до господарського суду Черкаської області в іншому складі суду у зазначеній частині.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 01 липня 2019 року справу №925/859/16 в частині розгляду позову товариства з обмеженою відповідальністю Лани Черкащини до дочірнього підприємства Черкаситорф Державного підприємства Київторф про повернення майна прийнято до свого провадження суддею Васяновичем А.В.

Розгляд позову товариства з обмеженою відповідальністю Лани Черкащини вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, з повідомленням сторін.

Підготовче засідання з розгляду позову товариства з обмеженою відповідальністю Лани Черкащини до дочірнього підприємства Черкаситорф Державного підприємства Київторф про повернення майна призначено на 11 год. 00 хв. 29 серпня 2019 року.

29 липня 2019 року до канцелярії суду від дочірнього підприємства Черкаситорф Державного підприємства Київторф надійшла зустрічна позовна заява до товариства з обмеженою відповідальністю Лани Черкащини про визнання недійсним договору зберігання №18-1/08-14Т від 18 серпня 2014 року, укладеного між сторонами.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21 серпня 2019 року прийнято зустрічну позовну заяву дочірнього підприємства Черкаситорф Державного підприємства Київторф до товариства з обмеженою відповідальністю Лани Черкащини про визнання недійсним договору зберігання, для спільного розгляду з первісним позовом. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29 серпня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 26 вересня 2019 року.

В судове засідання представник позивача за первісним позовом не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень.

29 липня 2019 року від дочірнього підприємства Черкаситорф Державного підприємства Київторф надійшло клопотання про призначення експертизи.

У своєму клопотанні позивач за зустрічним позовом вказував, що враховуючи предмет та підстави зустрічного позову для з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, зокрема, заявник вказував, що у даній справі необхідно встановити справжність підпису в.о. директора дочірнього підприємства Черкаситорф Державного підприємства Київторф на спірному договорі та акті від 31 грудня 2015 року.

Призначення експертизи позивач за зустрічним позовом просив доручити експертам Київського науково дослідного інституту судових експертиз.

Предметом розгляду зустрічної позовної заяви є визнання недійсним договору зберігання №18-1/08-14Т від 18 серпня 2014 року.

Підставою заявлених вимог про визнання недійсним спірного правочину, є його фіктивність.

В пункті 3.11. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними вказано, що фіктивний правочин (стаття 234 ЦК України) є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Згідно ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно ч. 1 ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань і для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Зокрема, для правильного вирішення даного спору необхідно також з`ясувати обставини щодо вчинення (не вчинення) сторонами дій на виконання спірного правочину, а також встановлення факту підписання (не підписання) уповноваженою особою позивача за зустрічним позовом оспорюваного правочину та акту від 31 грудня 2015 року.

Від відповідача за зустрічним позовом заперечень щодо клопотання позивача за зустрічним позовом до суду не надходило.

Таким чином, з метою повного і всебічного з`ясування всіх обставин даної справи, суд вважає за необхідне клопотання позивача за зустрічним позовом задовольнити та призначити судову експертизу.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Пунктом 6 ч. 1 ст.229 ГПК України встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу на час проведення експертизи.

В зв`язку з призначенням судової експертизи, провадження у справі підлягає зупиненню.

Ухвалою суду від 29 серпня 2019 року сторонам було встановлено строк до 19 вересня 2019 року для досягнення взаємної згоди щодо обрання експерта або експертної установи для проведення експертизи.

Проте, станом на 26 вересня 2019 року між сторонами взаємної згоди щодо обрання експерта або експертної установи не досягнуто.

Оскільки сторонами взаємної згоди стосовно обрання експерта або експертної установи не досягнуто, то експертну установу визначає суд самостійно враховуючи місцезнаходження сторін та суду.

В зв`язку з чим суд вирішив доручити проведення експертизи Черкаському відділенню Київського науково дослідного інституту судових експертиз.

Враховуючи, що клопотання про призначення судової експертизи заявлено позивачем за зустрічним позовом, суд з урахуванням вимог ч.2 ст. 125 ГПК України вважає за необхідне оплату витрат, пов`язаних з відповідною процесуальною дією покласти на позивача за зустрічним позовом.

У разі потреби експерт може звернутися до суду з клопотанням про отримання додаткових документів, зокрема, необхідних зразків підпису в.о. директора дочірнього підприємства Черкаситорф Державного підприємства Київторф, яке судом буде розглянуто виходячи з викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст. ст. 99, 100, п.2 ч. 1 ст. 228, ст. ст. 229, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання дочірнього підприємства Черкаситорф Державного підприємства Київторф від 25 липня 2019 року про призначення експертизи задовольнити.

2. Призначити судову експертизу, проведення якої доручити експертам Черкаського відділення Київського науководослідного інституту судових експертиз.

3. Зобов`язати керівника Черкаського відділення Київського науково дослідного інституту судових експертиз під розписку попередити призначеного експерта про відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

4. На вирішення експерту поставити наступне питання:

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у договорі зберігання №18-1/08-14Т від 18 серпня 2014 року, тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

- Чи відповідає давність виконання підпису ОСОБА_1 у договорі зберігання №18-1/08-14Т від 18 серпня 2014 року вказаній у договорі даті?

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у акті визначення кількості торфу, що перебуває на зберіганні від 31 грудня 2015 року до договору зберігання №18-1/08-14Т від 18 серпня 2014 року тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

- Чи відповідає давність виконання підпису ОСОБА_1 у акті визначення кількості торфу, що перебуває на зберіганні від 31 грудня 2015 року до договору зберігання №18-1/08-14Т від 18 серпня 2014 року вказаній у договорі даті?

5. Зобов`язати експерта після закінчення експертизи надати суду письмовий висновок про результати проведеної експертизи, надати розрахунок її вартості.

6. Обов`язок оплати вартості судової експертизи покласти на дочірнє підприємство Черкаситорф Державного підприємства Київторф.

7. Провадження у справі зупинити до надання суду письмового висновку про результати проведеної експертизи.

8. Копію ухвали надіслати сторонам та Черкаському відділенню Київського науково дослідного інституту судових експертиз.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя А.В.Васянович