ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.09.2019 Справа № 905/1012/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Бутовій Є.В., у судовому засіданні розглядається справа №905/1012/19

за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь Донецької області,

до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ

про стягнення збитків у розмірі 51 611,49 грн.

Представники сторін:

від позивача: Костікова О.О. - адвокат (довіреність №09-18/6942 від 27.12.18; адвокатське свідоцтво №3495 від 14.07.10р.),

від відповідача: не з`явився.

Суть справи:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь», звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення збитків у розмірі 51 611,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на те, що вагони № 52171311, № 56366669, № 55841936, № 62200258, № 56917446, №59954040, №53525135, №53589933 прибули з недостачею на станцію Авдіївка з недостачею, яка підтверджена складеними цією ж станцією комерційними актами №484809/214, № 484809/211, № 484809/210, №484809/208, № 484809/209, №484809/213, №484809/212, 484809/207 від 11.06.2018р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі № 905/1012/19.

26 червня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву за вих. № 2022/723/1 від 14 червня 2019 року, згідно з яким відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, звертаючи увагу суду, що позивачем не було доведено права на відшкодування збитків. Відповідач виходив з того, що Статут залізниць України встановлює обмежену відповідальність залізниці, а тому доведення настання збитків покладається на позивача. На думку відповідача, позивач не надав ґрунтовних доказів настання збитків, адже маса вантажу, зазначена у спірній накладній, не відповідає масі за актом приймання-передачі, а тому, рахунок-фактура та банківська виписка, що підтверджує сплату коштів за вантаж, переданий за актом приймання-передачі, не можуть бути доказами понесених позивачем збитків. Враховуючи вищезазначене відповідач ставив під сумнів доведення відповідачем сплати коштів контрагенту за втрачений вантаж.

26 червня 2019 року від відповідача до суду надійшло клопотання про передачу справи на розгляд за належною підсудністю до господарського суду міста Києва, у задоволенні якого було відмовлено ухвалою суду від 26 червня 2019 року.

19 липня 2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, згідно з якою останній проти обставин, викладених у відзиві, заперечував. Стосовно різниці між масою наведеною та масою фактичною позивач пояснює, що у даному випадку це показники маси одного і того ж вантажу, з яких «маса фактична» - це відомості згідно залізничної накладної, а «маса наведена» - розрахунок за умовами Договору між постачальником та позивачем з урахуванням систем знижок/переплат та показників якості вантажу. З огляду на зазначене, позивач вважає, що надав усі належні докази сплати саме спірного вантажу та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У зв`язку з виявленням судом обставин, що унеможливлюють надалі розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухвалою суду від 22 липня 2019 року вирішено відкрити провадження у справі, визначити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання.

19 серпня 2019 року від позивача до суду надійшли письмові пояснення по справі за вих. № 09-2/47 від 13.08.2019р., згідно з якими позивачем зазначено, що розбіжності у масі вантажу за Актом приймання-передачі є наслідком застосування знижок/переплат за п.п. 4.2., 4.3. договору постачання № 107/16Сб від 1 лютого 2016 року, укладеного між постачальником і позивачем, з урахуванням якості вантажу. Таким чином, вказані відомості є показниками маси одного і того ж вантажу, який був поставлений та прийнятий за актом приймання-передачі. Отже, долучені до матеріалів справи рахунок-фактура та банківська виписка, що підтверджує сплату вантажу в повному обсязі, є належними доказами сплати вартості вантажу, у тому числі і за спірними вагонами.

Враховуючи викладене, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими у розумінні приписів ст.ст. 114-115 Статуту залізниць України.

Ухвалою суду від 3 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 25 вересня 2019 року.

Позивач у судове засідання з`явився, підтримав позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами та неявка відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, надані до матеріалів справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

7 червня 2018 року зі станції Авдіївка Донецької залізниці вантажовідправником направлено вантаж Кокс доменний (вологий) за залізничною накладною № 50123066 із визначенням станції призначення станція Сартана Донецької області.

Під час оформлення накладної у вагонах № 52171311 вказано масу вантажу 44 590 кг.; № 56366669 42 610 кг.; № 55841936 39 550 кг., № 62200258 38 450 кг.; № 56917446 39 400 кг., № 59954040 39 300 кг., № 53525135 41 200 кг., № 53589933 46 600 кг.

Як свідчить розділ 26 накладної, маса вантажу визначена на вагонних вагах (100 т) відправником.

На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень, про що свідчить підпис працівника станції відправлення.

11 червня 2018 року на станції Сартана Донецької залізниці складено комерційні акти № 484809/214, № 484809/211, № 484809/210, 484809/208, 484809/209, 484809/213, 484809/212, № 484809/207.

Відповідно до зазначених вище комерційних актів на станції Сартана Донецької залізниці під час перевірки було виявлено, що маса вантажу у вагонах № 52171311, № 56366669, № 55841936, № 62200258, № 56917446, № 59954040, № 53525135, № 53589933 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній.

Із комерційного акту № 484809/214 вбачається, що на станції Сартана Донецької залізниці було проведено контрольне зважування спірних вагонів та встановлено, що при зважуванні вагону № 52171311 на справних 150-тонних вагонних вагах (держповірка від 08.09.2017р.) виявилось, що вага брутто 55 450 кг., тара 23 060 кг., нетто 43 390 кг., що менше даних, зазначених у накладній на 1 200 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люки зачинені, течі немає. Навантаження вантажу вище рівня бортів на 300-400 мм., марковане двома полосами по довжині вагону, вапном. Над 1 люком є виїмка 2000/700 мм., на всю ширину вагона. В місці виїмки маркування порушене. Двері та люки зачинені. З моменту прибуття і до переважування вагон знаходився під охороною служби безпеки та агентів станції Сартана. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася.

Із комерційного акту № 484809/211 вбачається, що на станції Сартана Донецької залізниці було проведено контрольне зважування спірних вагонів та встановлено, що при зважуванні вагону № 56366669 на справних 150-тонних вагонних вагах (держповірка від 08.09.2017р.) виявилось, що вага брутто 63 550 кг., тара 22 440 кг., нетто 41 100 кг., що менше даних, зазначених у накладній на 1 500 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люки зачинені, течі немає. Навантаження вантажу вище рівня бортів на 300-400 мм., марковане двома полосами по довжині вагону, вапном. Над 7 люком зліва є виїмка 2000/1800/500 мм. В місці виїмки маркування порушене. Двері та люки зачинені. З моменту прибуття і до переважування вагон знаходився під охороною служби безпеки та агентів станції Сартана. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася.

Із комерційного акту № 484809/210 вбачається, що на станції Сартана Донецької залізниці було проведено контрольне зважування спірних вагонів та встановлено, що при зважуванні вагону № 55841936 на справних 150-тонних вагонних вагах (держповірка від 08.09.2017р.) виявилось, що вага брутто 61 750 кг., тара 23 500 кг., нетто 38 250 кг., що менше даних, зазначених у накладній на 1 300 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люки зачинені, течі немає. Навантаження вантажу вище рівня бортів на 30-40 см., марковане двома полосами по довжині вагону, вапном, слабко виражене, місцями не проглядається. Над 1-3 люками за рухом потягу є виїмка 500/100/50 см., справа над 4-7 люками також є виїмка 500/100/50 см. На місці виїмок маркування порушене. Двері та люки зачинені. З моменту прибуття і до переважування вагон знаходився під охороною служби безпеки та агентів станції Сартана. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася.

Із комерційного акту № 484809/208 вбачається, що на станції Сартана Донецької залізниці було проведено контрольне зважування спірних вагонів та встановлено, що при зважуванні вагону № 62200258 на справних 150-тонних вагонних вагах (держповірка від 08.09.2017р.) виявилось, що вага брутто 60 600 кг., тара 23 400 кг., нетто 37 200 кг., що менше даних, зазначених у накладній на 1 250 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люки зачинені, течі немає. Навантаження вантажу вище рівня бортів на 30-40 см., марковане двома полосами по довжині вагону, вапном, слабко виражене, місцями не проглядається. Над 6-7 люками за рухом потягу є виїмка 300/280/50 см. На місці виїмки маркування порушене. Двері та люки зачинені. З моменту прибуття і до переважування вагон знаходився під охороною служби безпеки та агентів станції Сартана. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася.

Із комерційного акту № 484809/209 вбачається, що на станції Сартана Донецької залізниці було проведено контрольне зважування спірних вагонів та встановлено, що при зважуванні вагону № 56917446 на справних 150-тонних вагонних вагах (держповірка від 08.09.2017р.) виявилось, що вага брутто 60 400 кг., тара 22 500 кг., нетто 37 900 кг., що менше даних, зазначених у накладній на 1 500 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люки зачинені, течі немає. Навантаження вантажу вище рівня бортів на 30-40 см., марковане двома полосами по довжині вагону, вапном, слабко виражене, місцями не проглядається. Над 1-2 люками за рухом потягу є виїмка 300/280/50 см. На місці виїмки маркування порушене. Двері та люки зачинені. З моменту прибуття і до переважування вагон знаходився під охороною служби безпеки та агентів станції Сартана. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася.

Із комерційного акту № 484809/213 вбачається, що на станції Сартана Донецької залізниці було проведено контрольне зважування спірних вагонів та встановлено, що при зважуванні вагону № 59954040 на справних 150-тонних вагонних вагах (держповірка від 08.09.2017р.) виявилось, що вага брутто 60 150 кг., тара 23 600 кг., нетто 36 550 кг., що менше даних, зазначених у накладній на 2 750 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люки зачинені, течі немає. Навантаження вантажу вище рівня бортів на 300-400 мм., марковане двома полосами по довжині вагону, вапном. Над 7 люком є виїмка на всю ширину вагона 1500/700 мм. На місці виїмки маркування порушене. Двері та люки зачинені. З моменту прибуття і до переважування вагон знаходився під охороною служби безпеки та агентів станції Сартана. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася.

Із комерційного акту № 484809/212 вбачається, що на станції Сартана Донецької залізниці було проведено контрольне зважування спірних вагонів та встановлено, що при зважуванні вагону № 53525135 на справних 150-тонних вагонних вагах (держповірка від 08.09.2017р.) виявилось, що вага брутто 61 250 кг., тара 21 800 кг., нетто 39 450 кг., що менше даних, зазначених у накладній на 1 750 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люки зачинені, течі немає. Навантаження вантажу вище рівня бортів на 300-400 мм., марковане двома полосами по довжині вагону, вапном. Над 2-3 люком справа за рухом потягу є виїмка 1500/500/500 мм. На місці виїмки маркування порушене. Двері та люки зачинені. З моменту прибуття і до переважування вагон знаходився під охороною служби безпеки та агентів станції Сартана. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася.

Із комерційного акту № 484809/207 вбачається, що на станції Сартана Донецької залізниці було проведено контрольне зважування спірних вагонів та встановлено, що при зважуванні вагону № 53589933 на справних 150-тонних вагонних вагах (держповірка від 08.09.2017р.) виявилось, що вага брутто 67 350 кг., тара 22 800 кг., нетто 44 550 кг., що менше даних, зазначених у накладній на 2 050 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люки зачинені, течі немає. Навантаження вантажу вище рівня бортів на 30-40 см., марковане двома полосами по довжині вагону, вапном, слабко виражене, місцями не проглядається. Над 1-2 люками за рухом потягу є виїмка 300/280/50 см. На місці виїмки маркування порушене. Двері та люки зачинені. З моменту прибуття і до переважування вагон знаходився під охороною служби безпеки та агентів станції Сартана. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася.

Відповідно до ст. 909 ЦК України та ч. 1 ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України встановлено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Враховуючи викладене, та приписи статей 11 ЦК України та 174 ГК України, накладна є підставою для виникнення у сторін цієї угоди визначених в ній прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Згідно із п.8 Правил складання актів, у тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів.

Відповідно до положень п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 862/5083, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані, становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про залізничний транспорт» саме на залізницю покладено обов`язок збереження вантажу під час перевезення.

У розумінні Господарського кодексу України (ст. 306) перевезенням є господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання у тому числі залізницями.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 Господарського кодексу України, що кореспондується зі ст. 25 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст.ст. 110, 127 Статуту залізниць України, відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення і до моменту його видачі одержувачу, зокрема, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу псування або пошкодження вантажу.

Виходячи з позиції відповідача, останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав відсутності в матеріалах справи належних доказів, що підтверджували б завдання збитків за незбережене перевезення у розумінні приписів ст.114-115 Статуту залізниць України.

Статтею 114 Статуту залізниць України передбачено відшкодування залізницею фактичних збитків, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Відповідно до ст. 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

За змістом ст. 22 ЦК України правом на відшкодування збитків наділена особа, якій таки збитки завдані.

Враховуючи викладене, важливим та визначальним у вирішенні спору у даній справі є визначення особи, якій завдано фактичні збитки.

На підтвердження завдання реальних збитків залізницею у вигляді недостачі вантажу позивачем долучено до матеріалів справи Акт прийому-передачі № 92061715 від 7 червня 2018 року, Рахунок-фактуру № 92061715 від 7 червня 2018 року, банківську виписку станом на 24 липня 2018 року та копію договору № 107/16Сб, укладеного між ним та вантажовідправником.

Виходячи зі змісту договору № 107/16Сб, укладеного між позивачем та вантажовідправником, датою поставки Товару вважається дата календарного штемпелю станції вантажовідправника. Право власності та ризики випадкового знищення чи пошкодження товару за договором переходить до позивача з моменту дати поставки, тобто з дати штемпелю станції вантажовідправника.

З акту прийому-передачі вбачається, що за залізничною накладною № 50123066 7 червня 2018 року Постачальник передав, а позивач прийняв 2 393, 130 тон вантажу загальною сумою 18 002 862, 06 грн. (враховуючи ПДВ) .

Факт сплати зазначеного вантажу підтверджується банківською випискою, яка наявна в матеріалах справи, та не спростовується відповідачем.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджені понесені ним збитки в частині втрати вугільної продукції.

Перевіривши розрахунок суми збитків, наведений у позивній заяві, суд зазначає, що позивачем враховані норми природної втрати маси вантажу та правомірно визначено обсяг нестачі та вартість втраченого вантажу, з урахуванням вартості, зазначеної в рахунку-фактури № 92061715 від 07.06.2018 року.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення збитків, що виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 51 611, 49 грн. задовольнити.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Лепорського, будинок 1, ) суму збитків у розмірі 51 611, 49 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

Повний текст рішення складено та підписано 02.10.2019р.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).