ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. Справа№ 910/14786/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Пашкіної С.А.

секретар судового засідання: Гуцал О.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 01.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на рішення Господарського суду міста Києва

від 07.05.2019 (повний текст складено 17.05.2019)

у справі №910/14786/18 (суддя - Головіна К.І.)

за позовом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України

в місті Києві

до 1) Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд-Альянс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю

"Інвестиційна компанія "Укрбуд Інвест"

про розірвання договору пайової участі

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд-Альянс» про розірвання договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 499 від 29.08.2008.

Позов мотивовано настанням істотної зміни обставин, за яких укладалась вищевказана угода, а саме - розірвання інвестиційного договору № 7 від 19.07.2002, який передував укладенню договору пайової участі № 499 від 29.08.2008, а також анулювання Державною архітектурно-будівельною інспекцією України дозволу № 0520-Пч/С від 03.07.2008 р. на виконання будівельних робіт «Будівництво адміністративного будинку та приміщення Печерського РУВС за адресою: вул. Кутузова, 18/7 у Печерському районі міста Києва», що не залежало від сторін, і позивач не мав можливості самостійно усунути або запобігти їх впливу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/14786/18 позов задоволено.

Вирішено розірвати договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва №499 від 29.08.2008, укладений між Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ в місті Києві, Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євробуд-Альянс».

Також вирішено стягнути з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн.

Рішення мотивовано тим, що умови Порядку № 411/1415 від 15.11.2016 щодо розірвання договору пайової участі, позивачем були дотримані, а тому відмова відповідача-1 є неправомірною, а вимоги позовної заяви є обґрунтованими.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач 1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/14786/18, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Окрім того, в тексті апеляційної скарги скаржником викладено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого для подання апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення, що є підставою для його скасування.

Апелянт зазначає, що користувач земельної ділянки та замовник будівництва з моменту укладення спірного договору не змінювалися, а позивачем не було подано відповідачу документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про розірвання Договору за згодою сторін, відтак відсутні підстави для розірвання Договору в судовому порядку.

При цьому, апелянт наголошує, що зміна інвестора не порушує майнових інтересів замовника (позивача) та не може бути достатньою підставою для розірвання Договору.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2019, апеляційну скаргу Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/14786/18 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Зубець Л.П., судді Буравльов С.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2019 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі №910/14786/18 за апеляційною скаргою Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 та призначено до розгляду на 19.08.2019.

Роз'яснено учасникам апеляційного провадження право подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого п. 4 резолютивної частини вказаної ухвали.

09.07.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що скаржником не наведено обґрунтованих та належних підстав для скасування оскаржуваного рішення, а тому апеляційна скарга Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задоволенню не підлягає.

29.07.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу відповідача-1, в яких позивач просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У зв'язку з перебуванням судді Буравльова С.І., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 прийнято справу №910/14786/18 до провадження за апеляційною скаргою Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

В судове засідання 19.08.2019 з'явилися представники позивача, відповідача-1 та третьої особи.

Відповідач-2 в судове засідання 19.08.2019 своїх повноважних представників не направив.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 розгляд справи відкладено на 01.10.2019.

У судове засідання 01.10.2019 з'явилися представники позивача, відповідача 1 та третьої особи та надали пояснення по суті спору.

Відповідача 2 в судове засідання 01.10.2019 повноважних представників не направив, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Дослідивши обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представника відповідача 2.

Суд апеляційної інстанції, керуючись ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку, що явка учасників справи в судове засідання обов'язковою не визнавалась, а отже, неявка в судове засідання представника відповідача 2 належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи апеляційним судом - не є перешкодою для розгляду справи.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судовому засіданні 17.09.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, відзиві на неї та письмових поясненнях, заслухавши думку представників учасників судового процесу, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з наступних підстав.

19.07.2002 між Головним управлінням МВС України в місті Києві (замовник) та Закритим акціонерним товариством «НВО «Україна» (інвестор-генпідрядник), правонаступником якого є ТОВ «Євробуд-Альянс» (у даній справі - відповідач-2), був укладений інвестиційний договір № 7 (надалі - Інвестиційний договір), до якого у подальшому сторони уклали вісім додаткових угод.

Предметом цього договору становила розробка нової проектно-кошторисної документації, будівництво, введення в експлуатацію та передача на баланс експлуатаційним організаціям адміністративного будинку та приміщень районного управління внутрішніх справі на вулиці Кутузова, 18/7 у Печерському районі м. Києва (п. 1.1, в редакції додаткової угоди № 6 від 04.10.2006 р.).

Відповідно до п. 2.2.1 Інвестиційного договору інвестор-генпідрядник взяв на себе зобов'язання інвестувати в будівництво об'єкту будівельні матеріали, обладнання та грошові кошти, відкоригувати та спільно з замовником перезатвердити проектно-кошторисну документацію, виконати роботи по будівництву об'єкта та передати збудований об'єкт експлуатуючим організаціям Києва.

Інвестиційний договір був укладений терміном до 01.01.2015 р., але до остаточного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору (п. 8.1, в редакції додаткової угоди № 8 від 10.06.2008 р.).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційною діяльністю - є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Інвестиційна діяльність здійснюється на основі: інвестування, здійснюваного громадянами, недержавними підприємствами, господарськими асоціаціями, спілками і товариствами, а також громадськими і релігійними організаціями, іншими юридичними особами, заснованими на колективній власності; - державного інвестування, у тому числі державної підтримки реалізації інвестиційних проектів відповідно до положень цього Закону, здійснюваного органами державної влади та органами влади Автономної Республіки Крим за рахунок коштів бюджетів, позабюджетних фондів і позичкових коштів, а також державними підприємствами і установами за рахунок власних і позичкових коштів; - інвестування, здійснюваного органами місцевого самоврядування; - іноземного інвестування, здійснюваного іноземними громадинами, юридичними особами та державами; - спільного інвестування, здійснюваного громадянами та юридичними особами України, іноземних держав.

Як встановлено судом, 27.03.2003 Київською міською радою було прийнято рішення № 271/431 «Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва».

18.02.2008 Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві листом № 22/38 звернулось до Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрції) (з 27.12.2012 перейменоване на Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (у даній справі - відповідач-1)), у якому просило укласти договір пайової участі у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва у зв'язку із будівництвом адміністративного будинку та приміщень Печерського районного Управління внутрішніх справ за адресою: вул. Кутузова 18/7 у Печерському районі м. Києва. Цим же листом відповідачу-1 були направлені відповідні документи для укладення такого договору.

Згідно з ч.ч. 2, 3 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Положеннями ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначені строки, упродовж яких мають укладатися договори про пайову участь, а саме - не пізніше, ніж 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника будівництва щодо його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Згідно з частиною 10 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватись виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

Отже, наведеною нормою Закону встановлений обов'язок замовника, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, взяти участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом внесення пайових внесків, у тому числі, за рахунок залучення інвестиційних коштів.

За результатами розгляду листа позивача, 29.08.2008 між ГУ МВС України в місті Києві (замовник), Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрції) та ТОВ «Євробуд-Альянс» (інвестор) був укладений договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 499 (надалі - Договір пайової участі).

Предметом Договору пайової участі сторони визначили сплату інвестором пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (далі - пайовий внесок) у зв'язку з будівництвом на вул. Кутузова 18/7 у Печерському районі м. Києва адміністративного будинку та приміщень Печерського районного Управління внутрішніх справ, із площею адміністративного (офісного) блоку - 32 183,00 кв.м. та із площею підземного паркінгу на 214 м/м - 9 374,00 кв.м.

Згідно з п. 1.2 Договору пайової участі розмір пайового внеску згідно з розрахунками від 18.07.2008 р. становить 63 571,47 тис. грн.

Інвестор зобов'язаний перерахувати пайовий внесок у сумі 63 571,47 тис. грн. (без ПДВ) на умовах, визначених у цьому договорі. Інвестор сплачує пайовий внесок у сумі, вказаній у п. 2.1 цього договору, по 200,00 тис. грн. (без ПДВ) у строк з вересня 2008 року по грудень 2008 року включно щомісяця, але не пізніше 28 числа кожного місяця, та у сумі 62 771,47 грн. (без ПДВ) у строк з січня 2009 року по березень 2011 року включно, рівними частинами щомісяця, але не пізніше 28 числа кожного місяця (п. 2.1 Договору пайової участі).

Відповідно до п. 6.1 договір набирає чинності з моменту його реєстрації в Головному управлінні економіки та інвестицій.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою реалізації вищезазначеного проекту будівництва, 03.07.2008 р. ГУМВС України в місті Києві отримало дозвіл № 0520-Пч/С від 03.07.2008 на виконання будівельних робіт «Будівництво адміністративного будинку та приміщення Печерського РУВС за адресою: вул. Кутузова, 18/7 у Печерському районі міста Києва».

У подальшому, у зв'язку із неналежним виконанням інвестором - ТОВ «Євробуд-Альянс» своїх зобов'язань з будівництва вищевказаного об'єкта, Інвестиційний договір № 7 від 19.07.2002, укладений між ГУ МВС України в місті Києві та ТОВ «Євробуд-Альянс», був розірваний рішенням Господарського суду міста Києва від 14.10.2011 р. у справі № 19/69, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 21.02.2012.

Крім того, 01.11.2016 рішенням Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 105 був анульований виданий позивачу дозвіл № 0520-Пч/С від 03.07.2008 на виконання будівельних робіт «Будівництво адміністративного будинку та приміщення Печерського РУВС за адресою: вул. Кутузова, 18/7 у Печерському районі міста Києва».

Ураховуючи такі обставини, а саме - вибуття інвестора будівництва (у зв'язку з розірванням Інвестиційного договору), анулюванням дозволу на виконання будівельних робіт, які не залежали від волевиявлення та дій ГУ МВС України в місті Києві, а також зважаючи на положення Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників інфраструктури міста Києва», затвердженого рішенням Київської міської ради № 411/1415 від 15.11.2016, якими передбачена можливість розірвання договору про пайову участь за взаємною згодою сторін, позивач звернувся до Департаменту економіки та інвестицій (відповідача-1) із пропозицією (лист № ЛК-4911/125/05/21-2018 від 11.07.2018 р.) розірвати Договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 499 від 29.08.2008. Разом із цим листом відповідачу-1 були направлені докази, які підтверджують анулювання дозволу № 0520-Пч/С від 03.07.2008.

У відповідь на вказаний лист Департамент економіки та інвестицій листом № 050/08-6031 від 29.08.2018 відмовив позивачу у розірванні Договору пайової участі, оскільки договором не передбачено його розірвання у зв'язку із вибуттям інвестора будівництва (Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд-Альянс»), а сам інвестор може бути замінений новим інвестором, про що сторони мають можливість внести відповідні зміни до договору пайової участі.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач просив суд розірвати договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 499 від 29.08.2008 у судовому порядку на підставі ст. 652 Цивільного кодексу України у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Відповідно до ч.1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з нормами частин 2-4 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вбачається зі змісту Договору пайової участі, даний договір передбачає єдину підставу його розірвання і лише за ініціативою Департаменту економіки та інвестицій (відповідача-1) - у разі порушення замовником або інвестором умов договору або виникнення заборгованості за договором у сумі, що становить понад 50 % від суми, зазначеної в п. 2.1, та простроченням терміну сплати відповідно до п. 3.1 більше, ніж на 6 місяців, передбачених цим договором (п. 5.1).

Відповідний обов'язок інвестора (Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд-Альянс») був передбачений пунктом 2.1 Договору пайової участі, а саме - перерахувати пайовий внесок у сумі 63 571,47 тис. грн., зокрема, по 200,00 тис. грн. (без ПДВ) у строк з вересня 2008 року по грудень 2008 року включно щомісяця, але не пізніше 28 числа кожного місяця, а також у сумі 62 771,47 грн. (без ПДВ) у строк з січня 2009 року по березень 2011 року включно, рівними частинами щомісяця, але не пізніше 28 числа кожного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами Товариство з обмеженою відповідальністю «Євробуд-Альянс» виконало обов'язок по сплаті пайових внесків лише в частині 200,00 тис. грн. які були сплачені у вересні 2008 року одним платежем. Тобто, мало місце неналежне виконання (порушення) інвестором Договору пайової участі, як в частині сплати сум внесків, так і у термінах їх сплати.

Проте, інша сторона договору - Департамент економіки та інвестицій не скористався наданим йому договором правом та не ініціював, зі свого боку, як це визначено Договором пайової участі № 499 від 29.08.2008 його розірвання, у зв'язку з істотним порушенням цього договору.

Разом з тим, приписи статей 651, 652 Цивільного кодексу України передбачають, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною, а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на розірвання договору, позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на настання істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, а саме - у зв'язку із розірванням Інвестиційного договору № 7 від 19.07.2002, який передував укладенню Договору пайової участі № 499 від 29.08.2008, та анулювання Державною архітектурно-будівельною інспекцією України дозволу № 0520-Пч/С від 03.07.2008 на виконання будівельних робіт «Будівництво адміністративного будинку та приміщення Печерського РУВС за адресою: вул. Кутузова, 18/7 у Печерському районі міста Києва».

Згідно з ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Зокрема, відповідно до вимог ч. 4 ст. 652 Цивільного кодексу України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість розірвання договору не з безпосередньою наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, що настають при такій істотній зміні обставин.

З матеріалів справи та наданих сторонами пояснень вбачається, що в момент укладення Договору пайової участі № 499 від 29.08.2008, ні позивач, ні відповідач-1 не могли передбачити розірвання Інвестиційного договору № 7 від 19.07.2002 р. у судовому порядку, який передував та фактично був підставою, визначеною ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», для укладення Договору пайової участі.

Також станом на час укладання Договору пайової участі ГУ МВС України в місті Києві та Департамент економіки та інвестицій, які є його сторонами, не мали можливість передбачити майбутнє анулювання Державною архітектурно-будівельною інспекцією України дозволу № 0520-Пч/С від 03.07.2008 на виконання будівельних робіт «Будівництво адміністративного будинку та приміщення Печерського РУВС за адресою: вул. Кутузова, 18/7 у Печерському районі міста Києва», без якого і будівництво адміністративного будинку за вказаною адресою, і відповідно - створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури, що є предметом Договору пайової участі № 499 від 29.08.2008., є неможливим.

Щодо другої необхідної умови про те, що істотна зміна обставин має бути зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися, суд зазначає наступне.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розірвання Інвестиційного договору № 7 від 19.07.2002, предметом якого є, зокрема, будівництво інвестором адміністративного будинку по вул. Кутузова, 18/7 у Печерському районі міста Києва, а також анулювання дозволу на таке будівництво, унеможливлює створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури, що передбачалась договором пайової участі, оскільки укладення даного договору (пайової участі) № 499 від 29.08.2008 р. було пов'язане саме із будівництвом адміністративного будинку (п. 1.1).

При цьому зазначені обставини (розірвання Інвестиційного договору та анулювання дозволу на будівництво) не могли бути усунуті позивачем після настання цих подій, при виявленні всієї турботливості та обачності, які від нього вимагаються, оскільки причиною їх настання стало невиконання іншою стороною (інвестором - ТОВ «Євробуд-Альянс») своїх обов'язків з будівництва адміністративного будинку за вказаною адресою.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, за адресою: по вул. Кутузова, 18/7 у Печерському районі міста Києва, позивачем планується будівництво нового об'єкту - громадсько-житлового комплексу з вбудованими приміщеннями та підземним паркінгом, у зв'язку із чим між ГУ МВС України в місті Києві (замовник будівництва) та ТОВ «ІК «Укрбуд Інвест» (інвестор, підрядник, третя особа) укладений договір від 02.10.2015 р., а Державною архітектурно-будівельною інспекцією України виданий відповідний дозвіл на вказане будівництво № ІУ 01 від 01.11.2016 р.

Тобто, на час розгляду справи, будівництво адміністративного будинку та приміщення Печерського РУВС за адресою: вул. Кутузова, 18/7, а також створення інфраструктури, пов'язаної із цим будівництвом, що є предметом Договору пайової участі, фактично втратило свою актуальність та усунення істотних змін обставин не є необхідним.

Стосовно третьої умови, визначеної законом для розірвання договору про те, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, суд зазначає, що розірвання інвестиційного договору № 7 від 19.07.2002 на будівництво адміністративного будинку та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт № 0520-Пч/С від 03.07.2008, позбавило позивача того, на що він розраховував при укладенні Договору пайової участі, про що свідчать його наміри на будівництво іншого об'єкту.

З приводу четвертої необхідної умови при істотній зміні обставин, а саме - із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона, суд зазначає, що ні договором пайової участі, ні звичаями ділового обороту не передбачено, що ризик істотної зміни обставин (розірвання інвестиційного договору щодо будівництва адміністративного будинку за адресою: вул. Кутузова, 18/7 у Печерському районі міста Києва, анулювання дозволу на це будівництво), що стало наслідком дій іншої сторони за іншим договором (інвестиційною угодою), несе сторона замовника (ГУ МВС України в місті Києві) за договором пайової участі.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що на час настання істотної зміни обставин, якими керувались сторони при укладенні Договору пайової участі були наявні усі чотири умови, визначені ч. 2 ст. 652 ЦК України. Отже, наведене свідчить про обґрунтованість вимог позивача про розірвання договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 499 від 29.08.2008 р.

Крім того, за висновками суду анулювання Державною архітектурно-будівельною інспекцією України дозволу № 0520-Пч/С від 03.07.2008 на виконання будівельних робіт «Будівництво адміністративного будинку та приміщення Печерського РУВС за адресою: вул. Кутузова, 18/7 у Печерському районі міста Києва» є окремою підставою для розірвання Договору пайової участі № 499 від 29.08.2008 р. з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об'єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Так, 15.11.2016 р. Київською міською радою було прийнято рішення № 411/1415 від 15.11.2016 «Про затвердження Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва» (далі - Порядок), який визначає механізм залучення, розрахунку розмірів і використання коштів пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Києва та оформлення договорів пайової участі у зв'язку зі здійсненням або намірами на здійснення будівництва (в тому числі нового будівництва та реконструкції) об'єктів (в тому числі будинків, будівель, споруд, їх комплексів або частин) незалежно від їх форми власності (п. 1).

Відповідно до п. 3.3 Порядку Департамент економіки та інвестицій є єдиним органом, уповноваженим здійснювати розрахунок пайової участі та укладання, зміну і розірвання договорів про пайову участь.

Пунктом 5.2.10 Порядку передбачено, що договір про пайову участь підлягає розірванню за взаємною згодою сторін в разі подання письмової заяви замовника та за умови подання копій таких документів:

- документів, що підтверджують скасування декларації про початок виконання будівельних робіт або анулювання дозволу на виконання будівельних робіт або;

- що підтверджують перехід до іншої особи або відсутність прав на земельну ділянку, на якій здійснювалось будівництво, або;

- які підтверджують можливість застосування до замовника п. 4.2 цього Порядку.

Рішення щодо розірвання договору про пайову участь Департамент приймає протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту подання замовником відповідної заяви та необхідних документів.

Отже, норми вказаного Порядку передбачають вказівку на розірвання договору пайової участі у разі, якщо буде анульований дозвіл на виконання будівельних робіт за умови, що замовник будівництва (ГУ МВС України в місті Києві) звернувся до Департаменту економіки та інвестицій із заявою про розірвання договору пайової участі, до якої долучені документи, що підтверджують анулювання дозволу на виконання будівельних робіт.

Як вже було встановлено судом, 11.07.2018 р. ГУ МВС України в місті Києві звернулось до Департаменту економіки та інвестицій із заявою про розірвання договору пайової участі (лист № ЛК-4911/125/05/21-2018 від 11.07.2018), разом із якою були надані документи, що підтверджують анулювання дозволу на виконання будівельних робіт № 0520-Пч/С від 03.07.2008 р.

Отже, умови Порядку № 411/1415 від 15.11.2016 р. щодо розірвання договору пайової участі, позивачем були дотримані, а тому відмова відповідача-1 (лист № 050/08-6031 від 29.08.2018 р.) є неправомірною.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на рішення Київської міської ради від 13.09.2018 № 1370/5434 про внесення змін до рішення від 15.11.2016 № 411/1415, оскільки як на момент звернення позивача до Департаменту економіки та інвестицій із заявою про розірвання договору пайової участі так і на момент надання відповіді на нього вказане рішення не існувало, а отже й не підлягало застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, суд першої інстанції правомірно відхилив доводи відповідача-1 (Департаменту економіки та інвестицій) щодо дійсності дозволу на здійснення будівництва адміністративного будинку по вул. Кутузова, 18/7 у Печерському районі міста Києва, оскільки новий дозвіл № ІУ 01 від 01.11.2016 був виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України на будівництво нового об'єкту - громадсько-житлового будинку за адресою: вул. Кутузова, 18/7 у Печерському районі м. Києва, а не дозвіл на будівництво за вказаною адресою адміністративного будинку та приміщення Печерського РУВС, як вказує відповідач-1.

Тобто, новий об'єкт будівництва суттєво відрізняється від об'єкта, передбаченого договором № 499 від 29.08.2008 р. та розрахунки до нього складені, виходячи з розуміння, що предметом договору є сплата пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку з будівництвом адміністративного будинку та приміщень Печерського районного управління внутрішніх справ (площа адміністративного (офісного) блоку - 32 183,00 кв.м., площа підземного паркінгу на 214 м/м - 9 3 74,00 кв.м.

Водночас, як вбачається з дозволу на виконання будівельних робіт від № ІУ 01 від 01.11.2016 р., наразі здійснюється будівництво громадсько-житлового будинку з будівлею районного управління внутрішніх справ із зовсім іншими показниками такого будівництва.

Так, експертним звітом ТОВ «Укрекспертиза в будівництві» щодо розгляду проектної документації по проекту «Будівництво громадсько-житлового будинку з будівлею районного управління внутрішніх справ на вул. Кутузова, 18/7 у Печерському районі м. Києва» № 0137-2548-16/УЕБ 22.03.2016 р., а у подальшому експертним звітом щодо коригування проекту № 1210-4299-17/УЕБ від 20.07.2017 р., затверджено ряд технічних показників, які значно відрізняються від зазначених у договорі пайової участі № 499 від 29.08.2008 р., а, отже, і розрахунки обсягу пайової участі (внеску) за вказаними об'єктами мають бути різні.

Отже, змінюється як предмет договору так і суб'єктний склад, а тому доводи відповідача-1 про те, що необхідно замінити сторону спірного договору шляхом укладення додаткової угоди, а не розірвати договір не ґрунтуються ні на нормах чинного законодавства, ні на звичаях ділового обороту.

На підставі викладеного, Договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 499 від 29.08.2008 правомірно розірвано судом першої інстанції, а позов ГУ МВС України в місті Києві є обґрунтованим та таким, що обґрунтовано задоволений судом першої інстанції.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (відповідача-1).

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/14786/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/14786/18 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

4. Матеріали справи №910/14786/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 03.10.2019.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

С.А. Пашкіна