ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1836/19

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс ОЙЛ» (36011, м. Полтава, вул. Лідова, буд. 10, кімната 6, )

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Техноплаза Київ» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Машинобудівників, буд. 11, )

про стягнення 2680358,27 гривень

за участю представників учасників справи:

від позивача: Білоярець І.С.;

від відповідача: не з`явився;

23.07.2019 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс ОЙЛ» (далі по тексту позивач, ТОВ «Сервіс ОЙЛ») № 09/1596 від 27.06.2019 (вх. № 1903/19) про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Техноплаза Київ» (далі по тексту відповідач, ТОВ «Техноплаза Київ») заборгованості за договором купівлі-продажу від 19.09.2018 № 4/18 у розмірі 2680358,27 гривень, з яких: 2335475,69 гривень попередня оплата, 93419,03 гривень пеня нарахована за порушення строків поставки, 233547,57 гривень штраф, 17915,98 гривень пеня нарахована за порушення строків повернення грошових коштів.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що позивач у відповідності до умов договору купівлі-продажу від 19.09.2018 № 4/18 перерахував на рахунок відповідача попередню оплату в розмірі 2335475,69 гривень, проте відповідач свого зобов`язання за договором, в частині поставки товару відповідно до специфікації (додаток № 1 до договору) не виконав. В зв`язку чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 2335475,69 гривень попередньої оплати, а також додатково нарахованих штрафних санкцій в загальному розмірі 345882,58 гривень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.07.2019 позовну заяву ТОВ «Сервіс ОЙЛ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1836/19, ухвалено, що справа розглядатиметься в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 21.08.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.08.2019 підготовче судове засідання відкладено на 18.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.09.2019 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 02.10.2019.

В судове засідання 02.10.2019 з`явився представник позивача, який заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, стягнувши з відповідача 2680358,27 гривень боргу.

Відповідач процесуальним правом на подання відзиву не скористався, явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвал за адресою, яка відповідає адресі місцезнаходження відповідача зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Поштове відправлення, яким суд скеровував відповідачу копію ухвали про відкриття провадження від 24.07.2019 у справі № 911/1836/19, за адресою місцезнаходження зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуте підприємством поштового зв`язку на адресу суду з відміткою від 22.08.2018 «за закінченням терміну зберігання».

Також судом здійснено пошук на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта» (http://ukrposhta.ua) поштових відправлень за №№ 981, 133, якими відповідачу направлялися копії ухвал від 21.08.2019 та від 18.09.2019 та встановлено, що вказані поштові відправлення не вручені відповідачу під час доставки.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Пунктом 10) частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, зокрема місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17 та підлягають застосуванню з огляду на положення ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників учасників справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.09.2018 між ТОВ «Техноплаза Київ» (продавець) та ТОВ «Сервіс ОЙЛ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 4/18 (договір), відповідно до умов якого:

- відповідно до цього договору та на умовах ним визначених продавець зобов`язується продати та поставити на умовах DDP Полтавська обл., Шишацький р-н, с. Ковалівка, згідно Incoterms 2010, а покупець прийняти та оплатити наступну продукцію (далі по тексту - «Товар»): Навантажувачі Bobcat Т35.105 з навісним обладнанням, у відповідності до специфікації зазначеної в додатках № 1 та додатку № 3 до цього договору, які є невід`ємною його частиною (пункт 1.1);

- ціна товару на день підписання цього договору складає: 4670951,38 (чотири мільйони шістсот сімдесят тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна грн, 38 коп.) в тому числі ПДВ - 778491,90 грн, що станом на момент укладення договору еквівалентно 166300 доларів США або 142179,48 євро (значення 32,8525 грн/за 1 євро на дату укладання договору) (пункт 2.1);

- оплата покупцем вартості обладнання здійснюється наступним чином: - покупець здійснює попередню оплату 2335475,69 грн, в тому числі податок на додану вартість 20% (еквівалент 71089,74 євро) що складає 50% від суми договору протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання договору (3.1.1); - 50% ціни цього договору, що складає 2335475,69 гривень, в тому числі податок на додану вартість 20% (еквівалент 71089,74 євро) покупець сплачує на банківський рахунок продавця протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту доставки товару на склад покупця та перевірки його комплектності покупцем і підписання акту приймання-передачі товару (пункт 3.1.2);

- доставка товару здійснюється протягом 15 тижнів з моменту отримання попередньої оплати згідно підпункту 3.1.1 договору, за адресою Полтавська обл., Шишацький р-н, с. Ковалівка. Продавець повідомляє покупця про точну дату доставки товару не пізніше ніж за 10 робочих днів до дати доставки. З моменту доставки товару покупець зобов`язаний протягом 1-го робочого дня провести огляд товару на його комплектність та здійснити платіж, вказаний в підпункті 3.1.2. цього договору на умовах, визначених цим підпунктом договору (пункт 4.1);

- датою поставки вважатиметься дата фактичної передачі товару після повної оплати його вартості і підписання сторонами акту приймання-передачі товару. Форма акту приймання-передачі товару вказана в додатку № 2 до цього договору, який є невід`ємною його частиною (пункт 4.2);

- за порушення продавцем строків доставки, визначених пунктами 4.1. договору продавець сплачує покупцю неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення поставки товару. Загальна сума пені за прострочення поставки не повинна перевищувати 2% від вартості непоставленого в строк товару (пункт 6.3);

- у разі відмови продавця від поставки товару, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 5% від вартості непоставленого товару. У такому випадку покупець має право в односторонньому порядку відмовитися від договору та вимагати повернення сплачених в якості попередньої оплати грошових коштів за непоставлений товар (пункт 6.5);

- у випадках, передбачених пунктами 6.4., 6.5 договору, продавець зобов`язаний повернути отримані за непоставлений товар грошові кошти протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання письмової вимоги покупця. За кожен день прострочення повернення грошових коштів продавець сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, встановленої на цей період, що обчислюється від неповерненої суми (пункт 6.6);

- цей договір вступає в силу з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін, та діє до виконання сторонами всіх обов`язків, які були взяті сторонами за цим договором (пункт 10.1);

- додаток № 1 - «Специфікація», додаток № 2 - «Форма (зразок) акту приймання-передачі. Додаток № 3 - «Технічна специфікація», вважаються невід`ємною частиною цього Договору (пункт 12.2).

Специфікацією до договору сторони визначили кількість, перелік та вартість товару, який передається продавцем покупцю, а саме:

- навантажувач з телескопічною стрілою Bobcat Т35.Ю5, кількість (шт) 2, сума (з ПДВ) 4311430,70 гривень;

- Крановий гусьок (7235647), кількість (шт) 2, сума (з ПДВ) 55652,14 гривень;

- Ківш 2500 л. (7189369), кількість (шт) 2, сума (з ПДВ) 187522,06 гривень;

- Вила палетні (7194865), кількість (шт) 2, сума (з ПДВ)116346,48 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст.ст. 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, та у встановлений договором строк.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач, на виконання умов укладеного між сторонами договору, платіжним дорученням від 28.09.2018 № 8089 перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 2335475,69 гривень (50% ціни договору), що підтверджується долученою до матеріалів справи випискою банку.

У відповідності до п. 4.1 договору продавець зобов`язався поставити передбачений договором товар протягом 15 тижнів з моменту отримання попередньої оплати. Тобто останнім днем поставки товару є 11.01.2019.

Натомість, як зазначає позивач, після отримання грошових коштів продавець свої зобов`язання за договором не виконав, обумовлений договором товар не поставив.

В зв`язку із невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо поставки товару, позивач 21.01.2019 звернувся до відповідача із вимогою № 03/185 про вжиття заходів продавцем щодо максимального скорочення термінів поставки техніки.

Відповідач листом від 06.02.2019 № 03 повідомив позивача, що причиною затримки товару є банкрутство постачальника продукції марки Bobcat на території України, в зв`язку з чим відповідачем запропоновано узгодити новий строк поставки товару.

07.05.2019 позивач звернувся до відповідача із претензією від 06.05.2019 № 09/1198, в якій вимагав від відповідача в семиденний термін з моменту отримання претензії, поставити товар передбачений специфікацією (додаток № 1 до договору) або повернути сплачену позивачем попередню оплату в розмірі 2335475,69 гривень.

Факт направлення претензії на належну адресу відповідача, яка відповідає адресі місцезнаходження Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підтверджується описом вкладення до цінного листа від 07.05.2019 за номером поштового відправлення 458.

Судом встановлено, що згідно інформації, яка міститься на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта» (http://ukrposhta.ua), 22.05.2019 поштове відправлення за номером 458, було повернуто за зворотною адресою.

В зв`язку з чим, днем вручення відповідачу претензії від 06.05.2019 № 09/1198, слід вважати дату 22.05.2019.

Разом із тим пунктом 6.6 договору сторони передбачили, що продавець зобов`язаний повернути отримані за непоставлений товар грошові кошти протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання письмової вимоги покупця, тобто останнім днем для повернення грошових коштів за непоставлений товар є 06.06.2019.

У той же час дана претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення, проведена позивачем попередня оплата товару повернута не була, а товар не поставлено.

Згідно частин 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати в розмірі 2335475,69 гривень на підставі вимог ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту належного виконання зобов`язань за договором закон покладає на продавця.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором не надав; доказів повернення позивачу попередньої оплати, також, не надано, відповідно доводи позивача не спростовано.

Отже, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині вимог про стягнення суму попередньої оплати в розмірі 2335475,69 гривень.

Щодо вимог про стягнення пені за порушення строків поставки, пені за неповернення попередньої оплати та штрафу.

Позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції, які передбачені договором, в загальному розмірі 344882,58 гривень, а саме:

- 93419,03 гривень пені за порушення строків доставки товару (за період з 12.01.2019 по 18.06.2019);

- 233547,57 гривень штрафу (5% від вартості непоставленого товару);

- 17915,98 гривень пені за порушення строків повернення грошових коштів (за період з 11.06.2019 по 18.06.2019).

Пунктами 6.3, 6.5, 6.6 сторони погодили, що за порушення продавцем строків доставки, продавець сплачує покупцю неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення поставки товару. Загальна сума пені за прострочення поставки не повинна перевищувати 2% від вартості непоставленого в строк товару. У разі відмови продавця від поставки товару, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 5% від вартості непоставленого товару. У випадках, передбачених пунктами 6.4., 6.5 Договору, продавець зобов`язаний повернути отримані за непоставлений товар грошові кошти протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання письмової вимоги Покупця. За кожен день прострочення повернення грошових коштів продавець сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, встановленої на цей період, що обчислюється від неповерненої суми.

Вказані пункти договору узгоджуються з положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», за змістом яких платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Пунктом 4.1 договору на продавця покладено обов`язок поставити товар протягом 15 тижнів з моменту отримання попередньої оплати.

Як вже було встановлено судом позивач 28.09.2018 перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 2335475,69 гривень (50% ціни договору), а тому останнім днем поставки товару є 11.01.2019, та, відповідно, з 12.01.2019 позивач має право нараховувати передбачену п 6.3 пеню.

Здійснивши перевірку розрахунку пені за заявлений позивачем період з 12.01.2019 по 18.06.2019, судом встановлено, що сума пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ становить 720990,14 гривень.

Водночас, пунктом 6.3 договору сторони передбачили, що загальна сума пені за прострочення поставки не повинна перевищувати 2% від вартості непоставленого в строк товару.

Отже, стягненню з відповідача підлягає пеня в обмеженому договором розмірі (2% від вартості непоставленого товару), а саме у розмірі 93419,03 гривень, тож вимога позивача про стягнення з відповідача пені за порушення строків поставки товару підлягає задоволенню повністю в заявленому розмірі 93419,03 гривень.

Щодо позовних вимог про стягнення пені за порушення строків повернення грошових коштів, суд зазначає наступне.

Як вже було встановлено судом днем вручення відповідачу претензії від 06.05.2019 № 09/1198 та початком перебігу десятиденного строку для виконання зобов`язань з повернення попередньої оплати покупцю вважається дата 22.05.2019, в зв`язку з чим право нарахування пені передбаченої пунктом 6.6 договору у позивача виникає з 06.06.2019.

Проте, позивач дату початку нарахування пені, за порушення зобов`язання щодо повернення попередньої оплати, визначає з 11.06.2019, а тому, враховуючи, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, перевірка розрахунку пені здійснюється судом виходячи із заявленого позивачем періоду з 11.06.2019 по 18.06.2019.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені передбаченої пунктом 6.6 договору, в межах заявленого позивачем періоду, судом встановлено, що він є арифметично вірним, отже вимога позивача про стягнення з відповідача пені, за порушення зобов`язання щодо повернення попередньої оплати, підлягає задоволенню повністю в заявленому розмірі 17915,98 гривень.

Щодо вимог про стягнення штрафу у разі відмови від поставки товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи викладене, відповідач не мав правових підстав для ухилення від виконання обов`язку щодо поставки товару.

Отже, суд погоджується, що у відповідача виник обов`язок сплатити штраф передбачений п. 6.5 договору, в розмірі 5% від вартості непоставленого товару, тому позивачем правомірно здійснено нарахування штрафу в розмірі 233547,57 гривень.

На підставі викладеного позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу розмірі 233547,57 гривень, підлягають задоволенню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приймає рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Техноплаза Київ» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс ОЙЛ» 2335475,69 гривень попередньої оплати, 93419,03 гривень пені за порушення строків поставки товару, 233547,57 гривень штрафу, 17915,98 гривень пені за неповернення попередньої оплати, тобто про задоволення позову у повному розмірі.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 73-80, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс ОЙЛ» задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Техноплаза Київ» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Машинобудівників, буд. 11, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс ОЙЛ» (36011, м. Полтава, вул. Лідова, буд. 10, кімната 6, код ЄДРПОУ 38516,69 гривень попередньої оплати, 93419,03 гривень пені за порушення строків поставки товару, 233547,57 гривень штрафу, 17915,98 гривень пені за неповернення попередньої оплати та 40205,37 гривень судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 02.10.2019.

Суддя Р.М. Колесник