УХВАЛА

02 жовтня 2019 року м. Харків Справа № 913/139/19

Провадження №14/913/139/19

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,

при секретарі судового засідання Чигриній Є.Ю.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» б/н від 17.09.2019 про виправлення помилки в наказі по справі №913/139/19

за позовом Акціонерного товариства «ПроКредит Банк», м. Київ,

до відповідача-1 Приватного сільськогосподарського підприємства «Діамант», смт.Челюскінець Лутугинського району Луганської області,

відповідача-2 ОСОБА_1 , смт. Челюскінець Лутугинського району Луганської області,

відповідача-3 ОСОБА_2 , смт. Челюскінець Лутугинського району Луганської області,

про стягнення 843855 грн. 06 коп.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача-1 - представник не прибув;

від відповідача-2 - представник не прибув;

від відповідача-3 - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» 24.09.2019 звернулось до Господарського суду Луганської області з заявою б/н від 17.09.2019, в якій, посилаючись на ст. ст. 160, 328 ГПК України, просить суд:

- Виправити помилку в наказі Господарського суду Луганської області по справі №913/139/19 від 11.07.2019, зазначивши в резолютивній частині:

«Стягнути солідарно з Приватного сільськогосподарського підприємства «Діамант» (92026, Луганська область, Лутугинський район, смт. Челюскінець, вул. 40 років Перемоги, буд. 13, ідентифікаційний код 30870993), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) заборгованість по кредиту в сумі 745318 грн. 21 коп., заборгованість по процентам в сумі 98264 грн. 81 коп., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом в сумі 272 грн. 04 коп. та витрати на сплачений судовий збір в сумі 4219 грн. 28 коп.».

В обгрунтування поданої заяви, Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» зазначило, що рішенням Господарського суду Луганської області по справі №913/139/19 від 18.06.2019 задоволено позовні вимоги АТ «ПроКредит Банк» про солідарне стягнення з ПСП «Діамант», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 кредитної заборгованості у загальному розмірі 843855 грн. 06 коп. та витрат на сплачений судовий збір у розмірі 12657 грн. 83 коп. Для виконання судового рішення видано відповідні накази, які були пред`явлені до виконання до Лутугинського районного відділу виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області, однак були повернуті останнім без прийняття, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 5 закону України «Про виконавче провадження», через те, що не є чітко зрозумілим в якій частині потрібно виконувати ці накази щодо кожного з боржників.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.09.2019 заяву Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 24.09.2019 заяву Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» б/н від 17.09.2019 прийнято та призначено до розгляду на 02.10.2019 о 10 год. 00 хв.

Сторони правом на участь в судовому засіданні 02.10.2019 своїх повноважних представників не скористались.

За приписами ч. 3 ст. 328 ГПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 160 ГПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Луганської області від 18.06.2019 у справі №913/139/19 позов Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до Приватного сільськогосподарського підприємства «Діамант», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 843855 грн. 06 коп. задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства «Діамант» на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість по кредиту в сумі 745318 грн. 21 коп., заборгованість по процентам в сумі 98264 грн. 81 коп., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом в сумі 272 грн. 04 коп. та витрати на сплачений судовий збір в сумі 4219 грн. 28 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Діамант» на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість по кредиту в сумі 745318 грн. 21 коп., заборгованість по процентам в сумі 98264 грн. 81 коп., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом в сумі 272 грн. 04 коп. та витрати на сплачений судовий збір в сумі 4219 грн. 28 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Діамант» на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість по кредиту в сумі 745318 грн. 21 коп., заборгованість по процентам в сумі 98264 грн. 81 коп., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом в сумі 272 грн. 04 коп. та витрати на сплачений судовий збір в сумі 4219 грн. 28 коп.

За приписами ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 327 ГПК України, наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Зокрема, вимоги до виконавчого документа визначені Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Крім того, частиною 5 статті 327 ГПК України встановлено, що якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів чи проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька наказів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Враховуючи приписи Закону України «Про виконавче провадження», а також Господарського процесуального кодексу України, на виконання рішення Господарського суду Луганської області від 18.06.2019 у справі №913/139/19 було видано п`ять наказів від 11.07.2018 №913/139/19:

- Один наказ про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства «Діамант» на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованості в загальній сумі 848074 грн. 34 коп.;

- Два накази про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Діамант» на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованості в загальній сумі 848074 грн. 34 коп. з зазначенням в кожному наказі окремо по одному боржнику та одному стягувачу;

- Два накази про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Діамант» на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість в загальній сумі 848074 грн. 34 коп. з зазначенням в кожному наказі окремо по одному боржнику та одному стягувачу.

Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» в своїй заяві просить виправити помилку в наказі Господарського суду Луганської області по справі №913/139/19 від 11.07.2019, але заявником не зазначено в якому саме наказі суду слід виправити помилку та в чому саме вона полягає.

Зі змісту викладених у заяві вимог вбачається, що заявник просить об`єднати в один наказ всіх боржників (Приватне сільськогосподарське підприємство «Діамант», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) стягувача - Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» у стягненні заборгованості по кредиту в сумі 745318 грн. 21 коп., заборгованості по процентам в сумі 98264 грн. 81 коп., заборгованості по процентам за неправомірне користування кредитом в сумі 272 грн. 04 коп. та витратам на сплачений судовий збір в сумі 4219 грн. 28 коп. з зазначенням, що вони є солідарними боржниками Акціонерного товариства «ПроКредит Банк».

Проте, слід зазначити, що з огляду на приписи Закону України «Про виконавче провадження», в наказі повинно бути зазначена резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Суд зазначає, що при розгляді справи № 913/139/19 Господарським судом Луганської області було встановлено, що Приватне сільськогосподарське підприємство «Діамант» свої зобов`язання за Договором про надання траншу №401.44417/FW401.724 від 25.04.2014, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди №FW401.724 від 25.04.2014 перед Акціонерним товариством «ПроКредит Банк» належним чином не виконало, в результаті чого утворилась заборгованість в загальній сумі 843855 грн. 06 коп., з яких: 745318 грн. 21 коп. - заборгованість по кредиту; 98264 грн. 81 коп. - проценти; 272 грн. 04 коп. - проценти за неправомірне користування кредитом.

В той же час, судом було встановлено, що виконання зобов`язання позичальника - Приватного сільськогосподарського підприємства «Діамант» за договором про надання траншу №401.44417/FW401.724 від 25.04.2014 були забезпечені порукою відповідно до договорів поруки, укладених позивачем з ОСОБА_1 (Договір поруки №324485-ДП1 від 25.04.2014) та ОСОБА_2 (Договір поруки №324486-ДП1 від 25.04.2014).

Згідно з статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В пункті 2.1. укладених Договорів поруки сторони встановили, що Поручитель поручається перед Кредитором за виконання усіх зобов`язань Позичальника у їх повному обсязі як солідарний із Позичальником боржник.

Згідно з ч. 1. ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов`язання, виникає кілька самостійних зобов`язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов`язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є. Порука кількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов`язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.

Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 у справі №905/2475/15.

У даній справі в забезпечення зобов`язання позичальника укладено два різні самостійні договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники за порушення умов одного й того ж договору. При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 Цивільного кодексу України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі або частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не має права пред`явити вимогу до іншого поручителя щодо розподілу відповідальності перед кредитором.

Враховуючи вимоги позивача, викладені в позовній заяві та дослідивши матеріали справи, суд дійшовши висновку про обгрунтованість позовних вимог та рішенням Господарського суду Луганської області від 18.06.2019 у справі №913/139/19 позов Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» було задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства «Діамант» на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість по кредиту в сумі 745318 грн. 21 коп., заборгованість по процентам в сумі 98264 грн. 81 коп., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом в сумі 272 грн. 04 коп. та витрати на сплачений судовий збір в сумі 4219 грн. 28 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Діамант» на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість по кредиту в сумі 745318 грн. 21 коп., заборгованість по процентам в сумі 98264 грн. 81 коп., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом в сумі 272 грн. 04 коп. та витрати на сплачений судовий збір в сумі 4219 грн. 28 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Діамант» на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість по кредиту в сумі 745318 грн. 21 коп., заборгованість по процентам в сумі 98264 грн. 81 коп., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом в сумі 272 грн. 04 коп. та витрати на сплачений судовий збір в сумі 4219 грн. 28 коп.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Луганської області видано накази у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, слід зазначити, що до заяви Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» надало повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (№17.18/2063 від 13.08.2019, №17.18/2064 від 13.08.2019 та №17.18/2065 від 13.08.2019), на підставі яких головним державним виконавцем Лутугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Майбородою Іриною Анатоліївною були повернуті накази Господарського суду Луганської області у справі №913/139/19.

З наданих повідомлень вбачається, що виконавчі документи були повернуті стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання в інших випадках, передбачених законом. При поверненні виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією частиною, приватний виконавець зобов`язаний письмово зазначити підстави повернення, право стягувача оскаржити рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також право стягувача подати виконавчий документ на виконання іншого приватного виконавця або до органу державної виконавчої служби.

В даному випадку, в усіх трьох повідомленнях головним державним виконавцем Лутугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Майбородою Іриною Анатоліїної зазначено, що нею розглянуто заяву щодо примусового виконання наказів №913/139/19, виданих 11.07.2019 Господарським судом Луганської області. Також, зазначено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Крім того, в повідомленнях державний виконавиць зауважив, що у виконавчому документі зазначено стягнення боргу та судового збору на користь стягувача. В заяві про відкриття виконавчого провадження стягувачем не визначено в якій частині виконати наказ Господарського суду Луганської області.

Таким чином, державним виконавцем були повернуті накази суду не у зв`язку з тим, що в них була допущена помилка, а у зв`язку з тим, що стягувачем в заяві щодо примусового виконання наказів не було визначено в якій частині слід виконувати накази Господарського суду Луганської області.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що накази у справі №913/139/19 були видані Господарським судом Луганської області з дотриманням норм Закону України «Про виконавче провадження», а також у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України, помилки в наказах судом не були допущені, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 243, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» б/н від 17.09.2019 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та відповідно до ст. 255 ГПК України може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу підписано - 03.10.2019.

Суддя Є.А. Лісовицький