ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року Справа № 906/159/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Родоман ТО.

відповідача: Сичов Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Житомирської області від 06.05.2019р., повний текст - 17.05.2019р., у справі № 906/159/19 (суддя Машевська О.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" (м.Коростишів)

про стягнення 5501840, 36 грн.

В січні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до господарського суду Житомирської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліссягаз» про стягнення 5 501 840, 36 грн., з яких: 2 555 243,30 грн. пені , 662 296,34 грн. 3% річних та 2 284 300,72 грн. інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи свої вимоги ПАТ «НАК «Нафтогаз України» зазначено про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу природного газу №16-423-Н від 22.09.2016 року щодо повної та своєчасної оплати за поставлений природний газ, відтак просило стягнути з відповідача на користь позивача 2 555 243,30 грн. пені, 662 296,34 грн. 3% річних та 2 284 300,72 грн. інфляційних втрат /т.1 а.с. 3-9/.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 06.05.2019 року у справі № 906/159/19, у позові Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліссягаз» про стягнення 5 501 840,36 грн. відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не було належним чином здійснено обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум.

Окрім того, приймаюче дане рішення, суд першої інстанції вказав, що підписавши спільні протокольні рішення між сторонами та іншими учасниками взаєморозрахунків на виконання постанови КМУ № 20 від 11.01.2015 року, відбулася фактична зміна порядку та строків проведення розрахунків за наданий природного газу по Договору від 22.09.2016 року за №16-423-Н, а тому зазначені обставини виключають застосування до відповідача штрафних санкцій у вигляді пені, як і нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат /т.1 а.с. 217-221/.

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить, рішення господарського суду Житомирської області від 05.06.2019 року у справі № 906/159/19 скасувати і ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає:

- неповне дослідження судом матеріалів справи привели до викладення у судовому рішенні неправильних висновків та прийняття незаконного рішення. Так, спільні протокольні рішення від 20.12.2016 року №3436, від 20.12.2016 року № 3438 не були профінансовані державою. Спільне протокольне рішення від 20.07.2017 року № 3137 у редакції додатку № 1 на суму 392 545,00 грн. відносяться до Договору купівлі-продажу природного газу № 17-222-Н. Таким чином, загальна сума коштів сплачених на виконання спільних протокольних рішень становить 85 131 060,65 грн., які були відображені у бухгалтерських операціях по Договору та враховані позивачем у Розрахунку позовних вимог;

- інші платежі у сумі 10 049 214,87 грн. за використаний газ, здійснювалися відповідачем власними коштами та з порушенням умов пункту 6.1 Договору. Зазначені обставини були підтверджені позивачем доказами доданими до позовної заяви, зокрема Сальдо та бухгалтерськими операціями по підприємству за Договором № 16-423-Н, що не заперечувалось відповідачем;

- порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, який затверджений постановою КМУ від 30.09.2015 року за № 792, не стосується договірних зобов`язань сторін в частині порядку та строків розрахунків між сторонами та не впливає на них. Порядок визначає виключно механізм розподілу коштів, які вже знаходяться на поточному рахунку зі спеціальним режимом використання, і не впливає на зобов`язання сторін щодо належної оплати послуг за Договором купівлі-продажу природного газу (зазначена правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 918/1395/15, від 21.02.2018 року у справі № 910/16072/16, від 12.06.2018 року у справі № 922/1010/16).

Таким чином, скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду від 06.05.2019 року у справі № 906/159/19 прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження всіх істотних обставин, що мають значення для справи, а тому відповідно до приписів ст.277 ГПК України підлягає скасуванню /т.2 а.с. 3-11/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 року (головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Коломис В.В., суддя Юрчук М.І.), відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Житомирської області від 06.05.2019 року у справі № 906/159/19, розгляд справи призначено на 31.07.2019 року об 10:00 год. /т.2 а.с. 6-8/.

22.07.2019 року ТОВ «Поліссягаз» подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 26384 від 22.07.2019 року), в якому відповідач заперечує проти апеляційної скарги.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 року № 01-04/605 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Коломис В.В. у період з 22.07.2019 року по 23.08.2019 року (включно) та відповідно до статті 32 ГПК України, ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пунктів 19, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 906/159/19.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2019 року, для розгляду справи визначено колегію суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Демидюк О.О.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 року, апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Житомирської області від 06.05.2019 року у справі № 906/159/19 прийнято у новому складі суду: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Демидюк О.О.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 року у справі № 906/159/19, розгляд апеляційної скарги відкладено на 20.08.2019 року, зобов`язано сторін надати суду ряд документів та пояснень згідно переліку, визначеного ухвалою.

Розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 року № 01-04/762 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Демидюк О.О. у період з 19.08.2019 року по 06.09.2019 року (включно) та відповідно до статті 32 ГПК України, ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пунктів 19, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 906/159/19.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019 року, для розгляду справи визначено колегію суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.08.2019 року, апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Житомирської області від 06.05.2019 року у справі № 906/159/19 прийнято у новому складі суду: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І.

20.08.2019 року на адресу апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшли письмові пояснення (вх.№ 29461/19) щодо здійсненого позивачем розрахунку заявленої до стягнення з відповідача суми пені, 3% річних та інфляційних втрат за неналежне виконання грошового зобов`язання за Договором купівлі-продажу природного газу № 16-423-Н від 22.09.2016 року.

20.08.2019 року до суду від ТОВ «Поліссягаз» надійшли письмові пояснення (вх.№ 29465/19), згідно яких повідомлено про нараховані пільги та субсидії за період з жовтня 2016 по березень 2017 року.

В судовому засіданні 20.08.2019 року представник ПАТ «НАК «Нафтогаз України» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення скасувати, а позов задовольнити в повному обсязі.

Представник ТОВ «Поліссягаз» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з підстав, викладених у письмовому відзиві, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Відповідно до част.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.09.2016 року між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліссягаз» (Покупець) укладено Договір № 16-423-Н купівлі-продажу природного газу (Договір).

Предметом Договору сторони визначили природний газ, призначений виключно для постачання побутовим споживачам протягом з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року загальним обсягом до 17000 тис.куб. метрів , який може змінюватися сторонами протягом місяця поставки у встановленому порядку (п.п.1.1, 1.2, 2.1 та 2.2 Договору).

Природний газ (власного видобутку та імпортований природний газ) передається покупцю у загальному потоці, оформляється актом приймання-передачі та переходить у власність останнього (п.п.3.1, 3.2 Договору).

Ціна (граничні роздрібні ціни) на природний газ для потреб побутових споживачів , який постачається за цим Договором, визначається згідно з постановою КМУ від 01.10.2015р. № 758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу ( відносини у перехідний період)» і становить 6879,00 грн. за 1000 куб. метрів, в тому числі ПДВ (п.5.1 Договору).

Оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100 -відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу (абз. 1 п.6.1 Договору).

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем поставки газу (абз.2 п.6.1 Договору).

Оплата вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій може проводитися за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005р. № 20 (абз.3 п.6.1 Договору).

В абз.4 п.6.1 Договору сторони домовились, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до Постанови КМУ № 20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.

У п.6.2 Договору обумовлено, що оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використанняпПокупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

За наявності заборгованості за попередні періоди покупець перераховує кошти з поточного рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця. У платіжних дорученнях покупець повинен обов`язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу (абз.1 та 2 п.6.3 Договору).

У п.6.4 Договору сторони домовились про черговість погашення заборгованості покупця за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони домовились нести відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором, зокрема, покупець за невиконання п.6.1 зобов`язався сплатити продавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п.п.7.1 та 7.2 Договору).

Водночас нарахування пені не здійснюється продавцем на суми оплати, проведеної покупцем відповідно до Постанови КМУ № 20 (п.7.2 Договору).

У п.9.3 Договору сторони домовились, що продавець вправі звернутися до суду з вимогою про стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних протягом п`яти років.

Пунктом 11.1 Договору визначено, що цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності) і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 року до 31.03.2017 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Вказаний Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток юридичних осіб /т.1 а.с.13-17/.

На виконання умов Договору купівлі-продажу природного газу 16-423-Н від 22.09.2016 року ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року передало, а ТОВ «Поліссягаз» прийняло природний газ на загальну суму 95 180 275,52 грн., що підтверджується відповідними Актами приймання-передачі природного газу /т.1 а.с. 18-23/.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» від 11.01.2005 року №20, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області, Департаментом фінансів Житомирської облдержадміністрації, Управлінням фінансів Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області, Управлінням праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації, ТОВ «Поліссягаз» та ПАТ НАК «Нафтогаз України» підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, а саме:

- Спільне протокольне рішення № 2819 від 17.11.2016 року на суму 295 181,21 грн.; проведено оплату згідно з банківською випискою від 22.11.2016р. на суму 295 181,21 грн.;

- Спільне протокольне рішення № 3436 від 20.12.2016 року на суму 21 233 389,00 грн, оплату не проведено;

- Спільне протокольне рішення № 3438 від 20.12.2016 року на суму 2 000 000,00 грн., оплату не проведено;

- Спільне протокольне рішення № 305 від 19.01.2017 року на суму 14 198 464,00 грн.; проведено оплату згідно з платіжним дорученням № 62 від 20.01.2017 на суму 14 198 464,00 грн;

- Спільне протокольне рішення № 1186 від 17.02.2017 року на суму 20 000 000,00 грн.; проведено оплату згідно з платіжним дорученням № 64 від 20.02.2017 на суму 20 000 000,00 грн;

- Спільне протокольне рішення № 1185 від 17.02.2017 року на суму 18 151 403,00 грн.; проведено оплату згідно з платіжними дорученнями № 65 від 20.02.2017р. на суму 4 624 387,88 грн. та № 66 від 20.02.2017 на суму 13 527 015,12 грн;

- Спільне протокольне рішення № 1823 від 20.03.2017 року на суму 2 919 640,00 грн.; проведено оплату згідно з платіжним дорученням № 69 від 31.05.2017 на суму 2 919 640,00 грн;

- Спільне протокольне рішення № 1825 від 20.03.2017 року на суму 12 000 000,00 грн.; проведено оплату згідно з платіжним дорученням № 68 від 02.11.2017 на суму 12 000 000,00 грн;

- Спільне протокольне рішення № 2285 від 19.04.2017 року на суму 14 020 160,00 грн.; проведено оплату згідно з платіжним дорученням № 71 від 02.11.2017 на суму 14 020 160,00 грн;

- Спільне протокольне рішення № 2728 від 19.05.2017 року на суму 3 546 212,44 грн.; проведено оплату згідно з платіжним дорученням № 73 від 21.12.2017 на суму 3 546 212,44 грн /т.1 а.с.73-129/.

Згідно з наявними в матеріалах справи платіжними документами вказані спільні протокольні рішення профінансовані не в повному обсязі, зокрема, СПР № 3436 від 20.12.2016р. та № 3438 від 20.12.2016р. не профінансовані. Загальна сума оплат за СПР становить 85 131 060,65 грн.

Спільне протокольне рішення № 3137 від 20.07.2017 року з урахуванням Додатку № 1 до спільного протокольного рішення на суму 392 545,00 грн. відноситься до договору купівлі-продажу природного газу № 17-222-Н, виконання зобов`язань за яким не є предметом спору у даній справі.

Позивач стверджує, що сплата решти вартості природного газу у сумі 10 049 214,87 грн. у період з жовтня 2016 року по лютий 2018 року здійснювалась відповідачем з порушеннями строків, передбачених договором купівлі-продажу природного газу №16-423-Н від 22.09.2016.

На підставі бухгалтерських документів продавця (сальдо та операції по підприємству «ТОВ Поліссягаз» за період з 01.10.2016 по 31.01.2018року) станом на 31.01.2018 року розрахунки за поставлений природний газ проведено на загальну суму 95 172 566, 93 грн. Розрахунок на залишок боргу в сумі 7 708,58 грн. проведено 02.02.2018 року /т.1 а.с. 29, 31-32, 134/.

При зверненні до господарського суду із даним позовом, позивач вказував на те, що оплату вартості переданого природного газу відповідач здійснив в порядку, встановленому договором, але з порушенням строків оплати, визначених п.6.1 Договору, що призвело до виникнення заборгованості.

У цьому зв`язку на підставі п.7.2 Договору та керуючись положеннями ст.625 ЦК України позивач заявив до стягнення з відповідача 2 555 243,30 грн. пені, 662 296,34 грн. 3% річних та 2 284 300,72 грн. інфляційних втрат згідно з проведеним розрахунком /т.1 а.с.24-27/.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно із п.п.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами ст.625 ЦК України передбачено, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що 22.09.2016 року ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Поліссягаз» укладено Договір № 16-423-Н купівлі-продажу природного газу, згідно з п.1.1 якого продавець зобов`язався передати у власність покупцю у 2016-2017 роках природний газ, а покупець - прийняти та оплатити газ на умовах договору.

На виконання Договору купівлі-продажу природного газу №16-423-Н від 22.19.2016 року позивач передав відповідачу за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року природний газ на загальну суму 95 180 275,52 грн. для постачання побутовим споживачам, що підтверджується підписаними двома сторонами актами приймання-передачі природного газу, копії яких наявні в матеріалах справи.

Матеріалами справи стверджується, що з метою оплати вартості переданого природного газу на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області, Департаментом фінансів Житомирської облдержадміністрації, Управлінням фінансів Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області, Управлінням праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації, ТОВ «Поліссягаз» та ПАТ НАК «Нафтогаз України» складені та підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України.

Станом на 31.01.2018 року ТОВ «Поліссягаз» повністю здійснило оплату за природний газ в сумі 95 172 566, 93 грн., а на залишок боргу 7 708,58 грн. розрахунок проведено 02.02.2018 року, що підтверджується випискою по операціям по підприємству відповідача.

На переконання позивача, сума заборгованості у розмірі 95 180 275,52 грн. відповідачем здійснювалась поза межами строків передбачених Договором купівлі-продажу природного газу № 16-423-Н, у період з жовтня 2016 року по березень 2017 року.

При цьому, позивач доводить та визнає, що загальна сума коштів сплачених на виконання спільних протокольних рішень становить 85 131 060, 65 грн., зокрема інші платежі у сумі 10049 214,87 грн. за використаний природний газ, здійснювалися відповідачем власними коштами та з порушенням умов Договору № 16-423-Н.

Згідно з ст.12 ГК України, держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є, зокрема, регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій.

Постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.05.2005 року затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, яким визначено механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати, тощо за рахунок надходження до загального державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», а також за рахунок надходження до загального державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вуглевидобувними підприємствами.

Так, укладаючи спільні протокольні рішення, позивач і відповідач керувалися спеціальними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 року № 493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію.

У відповідності до пунктів 1.1-1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією Нафтогаз України, ДП Енергоринок та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20. Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку. Схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг). Відповідні органи Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) контролюють проведення розрахунків від початку розрахунків до зарахування податків до Державного бюджету України або на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з п.п.2.1-2.3 вищевказаного Порядку, постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а в разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів. Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів. Відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство України) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Пунктом 2.7 зазначеного Порядку встановлено, що розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства, в разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, підписання сторонами Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, а також фактичне виконання розрахунків в порядку, зазначеному в цих протокольних рішеннях відповідно до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року № 20, свідчить про погодження сторонами зміни порядку і строків проведення оплати за природний газ за Договором купівлі-продажу природного газу № 16-423-Н.

Зважаючи на викладене, не залежно від того, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсує за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови.

За наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для нарахування 3% річних, втрат від інфляції та пені на суми, перераховані спільними протокольними рішеннями у позивача відсутні.

Водночас, приймається до уваги, що за протокольними рішеннями оплачено лише частину поставленого газу. Інша частина оплачувалась коштами ТОВ «Поліссягаз» та порядок таких розрахунків, визначений умовами договору.

Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про ринок природного газу», для проведення розрахунків за спожитий природний газ постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов`язків, покладених на таких продавців, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів. Уповноважені банки, що обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання, визначаються Кабінетом Міністрів України. Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання та порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ затверджуються Кабінетом Міністрів України. Забороняється зарахування на інші рахунки коштів за спожитий природний газ, який постачається постачальниками природного газу на виконання спеціальних обов`язків, покладених на них Кабінетом Міністрів України.

Постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурні підрозділи передбачають у відповідному договорі про відкриття банківського рахунку право банку на договірне списання (перерахування) з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ.

Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурних підрозділів, а також оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов`язків, покладених на таких продавців, подається уповноваженим банком до Регулятора на затвердження та доводиться до відома всіх учасників розрахунків.

Постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, протягом 10 робочих днів інформують споживачів про відкриті в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання. Постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурні підрозділи у двомісячний строк укладають із споживачами нові договори (додаткові угоди) із зазначенням відповідного поточного рахунку із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, виключно на такий рахунок. Споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритий в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурними підрозділами. Кошти перераховуються з поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритих в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурними підрозділами згідно з алгоритмом розподілу коштів, затвердженим Регулятором, виключно на:

1) поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового продавця, що здійснює продаж природного газу такому постачальнику на виконання спеціальних обов`язків, покладених на такого продавця;

2) поточний рахунок оператора газотранспортної системи;

3) поточний рахунок оператора газорозподільної системи;

4) поточний рахунок постачальника природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки.

У договорі про постачання природного газу, укладеному між постачальником та споживачем, визначаються умови оплати за реалізований та поставлений природний газ, а також відкриття поточного рахунку із спеціальним режимом використання.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Договір постачання повинен містити такі істотні умови:

1) обов`язок постачальника забезпечити споживача всією необхідною інформацією про загальні умови постачання (у тому числі ціни), права та обов`язки постачальника та споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником і споживачем, наявні способи досудового вирішення спорів з таким постачальником шляхом її розміщення на офіційному веб-сайті постачальника;

2) обов`язок постачальника забезпечити споживача інформацією про обсяги та інші показники споживання природного газу таким споживачем на безоплатній основі;

3) обов`язок постачальника повідомити споживачу про намір внесення змін до договору постачання природного газу в частині умов постачання до початку дії таких змін та гарантування права споживача на дострокове розірвання договору постачання, якщо нові умови постачання є для нього неприйнятними;

4) обов`язок постачальника забезпечити споживачу вибір способу оплати з метою уникнення дискримінації;

5) обов`язок постачальника забезпечити споживача прозорими, простими та доступними способами досудового вирішення спорів з таким постачальником;

6) порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року № 792 затверджено Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ (далі - Порядок), пунктом 1 якого визначено, що постачальники природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу (далі - газопостачальні підприємства), та їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам для виконання їх спеціальних обов`язків (далі - оптові продавці), відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від споживачів, у порядку, визначеному Національним банком України.

Згідно з п.п.4, 5 Порядку, уповноважений банк подає НКРЕКП перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями. Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств і оптових продавців подається уповноваженим банком до НКРЕКП на затвердження та доводиться до відома Національного банку, підприємств поштового зв`язку, а також споживачів та інших учасників розрахунків шляхом опублікування в офіційному друкованому виданні Кабінету Міністрів України та розміщується на офіційному веб-сайті НКРЕКП. Газопостачальні підприємства інформують протягом 10 робочих днів від дня відкриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання споживачів про відкриті в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання. Під час укладення договорів купівлі-продажу природного газу між газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями, а також договорів постачання природного газу між газопостачальними підприємствами та споживачами визначаються умови щодо оплати за природний газ виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2516 (в редакції, що діяла на момент існування правовідносин між сторонами) затверджено Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, який установлює порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на котрих покладені спеціальні обов`язки, що надходять (кошти) за використаний природний газ від побутових споживачів та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності), виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для релігійних організацій та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а також механізм розрахунку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, нормативів перерахування коштів на поточні рахунки операторів газотранспортної та газорозподільних систем, газопостачальних підприємств та на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам.

Пунктом 1 Алгоритм установлює порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, що надходять за використаний природний газ від побутових споживачів та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності), виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для релігійних організацій та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а також механізм розрахунку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки (далі - газопостачальні підприємства), нормативів перерахування коштів на поточні рахунки операторів газотранспортної та газорозподільних систем, газопостачальних підприємств та на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам.

Розділ 2 Алгоритму встановлює Порядок розподілу та перерахування коштів, що надійшли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання газопостачального підприємства та його структурних підрозділів, та механізм розрахунку газопостачальним підприємством нормативів перерахування коштів.

За п.п. 4, 6 наведеного Порядку, газопостачальні підприємства та їх структурні підрозділи обумовлюють у відповідному договорі банківського рахунку право банку на договірне списання (перерахування) без платіжних доручень з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять за спожитий природний газ від категорій «населення» та «ТКЕ - населення», згідно з положеннями цього Алгоритму.

Таким чином, рахунок зі спеціальним режимом використання передбачає, що кошти, які надходять на нього за спожитий газ розподіляються уповноваженим банком за відповідним алгоритмом (процедурою).

Пункт 6.2. Договору № 16-423-Н від 22.09.2016 року передбачає, що оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідно постановою НКРЕКП.

Підписавши договір № 16-423-Н (в тому числі п.6.2, який передбачає рахунок з спеціальним режимом використання) НАК «Нафтогаз України», тим самим дав згоду на розподіл коштів при розрахунках за поставлений газ згідно Алгоритму, передбаченого постановою від 30.09.2015 року. Тобто, позивач погодився з порядком списання коштів уповноваженим банком, а відтак і з періодами, коли ці кошти будуть перераховані йому. Тому, всі прострочення, які відображені позивачем у розрахунку судом оцінюються не як прострочення, а як оплата в порядку Алгоритму.

При цьому, у відповідача відсутня можливість впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за послуги транспортування природного газу, гарантований постачальник отримує грошовий ресурс для розрахунку з газотранспортним підприємством за послуги з транспортування лише після здійснення споживачами природного газу (населенням) повних розрахунків за весь обсяг спожитого газу. Таким чином, відповідач може здійснити розрахунок перед позивачем за умовами договору лише через поточний рахунок із спеціальним режимом використання в межах коштів, передбачених нормативом перерахування коштів, затверджених НКРЕКП, при цьому сам відповідач самостійно не має можливості вплинути на проведення розрахунків за спожитий природний газ населенням, оскільки всі кошти, які потрапляли на рахунок відповідача, уповноваженим банком самостійно розподіляються згідно затвердженого постановами НКРЕКП алгоритму та перераховуються на рахунок позивача.

У цьому зв`язку, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат щодо прострочення оплати вартості газу в сумі 95 180 275,52 грн. є безпідставними.

Заперечення апелянта, викладені у апеляційній скарзі не спростовують наведених висновків суду, а тому відхиляються за безпідставністю.

Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Житомирської області від 06.05.2019р. у справі № 906/159/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 906/159/19 повернути господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "27" серпня 2019 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.