УХВАЛА

м. Київ

01.10.2019Справа № 910/13524/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Мандриченка О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна»

про забезпечення позову

без виклику представників учасників процесу,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» з заявою про забезпечення позову, у якій просить суд до пред`явлення позову вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Антимонопольному комітету України, будь-яким його органам та структурним підрозділам вчиняти дії на підставі подання Антимонопольного комітету України від 19.12.2018 р. №126-26.13/18-17/477-спр/кі «Про попередні висновки у справі №126-26.13/18-17», а саме: заборонити приймати у справі №126-26.13/18-17 будь-які рішення до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

У своїй заяві про забезпечення позову заявник зазначає, що Антимонопольним комітетом України (далі - «АМКУ») на підставі Розпорядження Першого заступника Голови АМКУ - державного уповноваженого від 20.02.2017 р. №02/36-р було розпочато розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за ознаками вчинення ТОВ «Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн» разом з ПрАТ «Філіп Морріс Україна», ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна» разом з ПрАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», ПАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» разом з ПзІІ «Імперіал Тобако Юкрейн», ТОВ «Бритіш Американ Тобакко Сейлз Енд Маркетинг Україна» разом з ПрАТ «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» і Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС УКРАЇНА» (далі - «Товариство») порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 5 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються обмеження доступу на ринок інших суб`єктів господарювання (покупців).

За результатами збирання доказів у справі №126-26.13/18-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (далі - «Справа») АМКУ було прийнято подання від 19.12.2018 р. № 126-26.13/18-17/477-спр/кі «Про попередні висновки у справі №126-26.13/18-17».

Заявник у своїй заяві вказує на бездіяльність Антимонопольного комітету України, яка полягає у ненаданні доступу до інформації та документів, що містяться в матеріалах справи, вважає її незаконною, внаслідок чого грубо порушуються гарантовані чинним законодавством про захист економічної конкуренції право Товариства на ознайомлення з матеріалами справи, право на доступ до інформації та право на захист.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що виконання Антимонопольним комітетом України дій, які Товариство просить заборонити, до набрання законної сили судовим рішенням у справі, створює очевидну небезпеку істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, та, відповідно, неможливість ефективного захисту (поновлення) порушених чи оспорюваних прав та інтересів Товариства, за захистом якого він планує звернутись до суду.

Ознайомившись із заявою позивача про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заявником не подано суду доказів на підтвердження можливості ухилення відповідача від виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обгрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснивши оцінку обгрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява ТОВ "Тедіс Україна" про забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову. Заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Разом з тим, господарський суд дійшов висновку про те, що забезпечення позову шляхом заборони Антимонопольному комітету України вчиняти будь-які дії, пов`язані з прийняттям рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, становитиме пряме втручання в дискреційні повноваження державного органу та призведе до обмеження останнього здійснювати свої функції, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви ТОВ "Тедіс Україна" про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Мандриченко