Господарський суд
Житомирської області
___________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "24" вересня 2019 р. м. Житомир Справа № 14/325"б"

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенерго"

До боржника: Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод"

про визнання банкрутом

(заява Горука В.А. про визнання результатів аукціону недійсними)

Суддя Гнисюк С.Д.

Представники:

- від кредиторів: Захарко Н.В. - дов.№8782/5/06-10-10-05 від 17.10.2018 (ГУ ДФС у Житомирській області);

- від боржника: Горук В.А. - ліквідатор;

- за участю: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (ТОВ "А.Т.К.").

В провадженні господарського суду Житомирської області перебуває справа №14/325"б" про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" (далі - ВАТ "Коровинецький цукровий завод", боржник, банкрут), в редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.02.2018, зокрема, призначено ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" у справі № 14/325"б" арбітражного керуючого Горука Віктора Андрійовича.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.08.2019 відкладено судове засідання з розгляду заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону по суті та розгляду заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." від 01.06.2019 про застосування строків позовної давності до заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" - Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону; Фізичної особи-підприємця Винника Є.О. від 04.06.2019 про застосування строків позовної давності до заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" - Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону на 24.09.2019.

В засіданні суду 24.09.2019 розглядалась по суті заява ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону; заява Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." від 01.06.2019 про застосування строків позовної давності до заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" - Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону та заява Фізичної особи-підприємця Винника Є.О. від 04.06.2019 про застосування строків позовної давності до заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" - Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону.

В засіданні суду 24.09.2019 ліквідатор Горук В.А. заяву підтримав. Надав усні пояснення. Просив суд задовольнити заяву та визнати аукціон недійсним.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." в засіданні суду 24.09.2019 заперечили проти заяви ліквідатора та надали суду усні пояснення по суті заперечень. Зазначили, що Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." є добросовісним набувачем майна, реалізація майна відбувалася як відокремленого структурного підрозділу банкрута.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи присутніх представників та ліквідатора, оцінивши подані докази в їх сукупності, Господарський суд Житомирської області, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2018 до Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, від ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука В.А. надійшла заява про визнання недійсними результатів аукціону, з додатками.

Судом встановлено, що згідно обставин викладених у даній заяві, організатором аукціону є Товарна Біржа "Електронні торги України" в м. Миколаїв. Переможцем аукціону визнано Фізичну особу-підприємця Винника Євгена Олександровича.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 31.01.2019, зокрема, прийнято до розгляду заяву ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону; заяву ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; залучено Товарну Біржу "Електронні торги України" в особі філії Товарної Біржі "Електронні торги України" в м. Миколаїв (ідентифікаційний код 38479095, адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Шевченка, 71, офіс 327) до участі у справі №14/325"б" про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" в якості учасника провадження у справі про банкрутство в частині розгляду заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону; залучено Фізичну особу-підприємця Винника Євгена Олександровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до участі у справі №14/325"б" про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" в якості учасника провадження у справі про банкрутство в частині розгляду заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.02.2019, зокрема, залучено Товарну Біржу "Перший електронний майданчик" (, адреса: 01133, м. Київ, вул. Л. Первомайського, будинок 3, приміщення 30) до участі у справі №14/325"б" про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" в якості учасника провадження у справі про банкрутство в частині розгляду заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону.

Судом встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 05.03.2019 право власності на комплекс 11 об`єктів за адресою: Житомирська область, Романівський район, с.Печанівка, вул. Гордіївська, б .103 зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." ().

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.04.2019, зокрема, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." (; 01001, м. Київ, вул. Лютеранська, б.4, офіс 23) до участі у справі №14/325"б" про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" в якості учасника провадження у справі про банкрутство в частині розгляду заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону.

04.06.2019 на електронну адресу Господарського суду Житомирської області надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." від 01.06.2019 про застосування строків позовної давності до заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" - Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону.

05.06.2019 на електронну адресу Господарського суду Житомирської області надійшла заява від Фізичної особи-підприємця Винника Є.О. від 04.06.2019 про застосування строків позовної давності до заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" - Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.06.2019, зокрема, прийнято та призначено до розгляду в підготовчому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." від 01.06.2019 про застосування строків позовної давності до заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" - Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону; прийнято та призначено до розгляду в підготовчому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця Винника Є.О. від 04.06.2019 про застосування строків позовної давності до заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" - Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону; відкладено підготовче засідання з розгляду заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону на 18.06.2019.

У своїй заяві про визнання недійсними результатів аукціону ліквідатор Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука В.А. посилається на те, що ліквідатором реалізовано майно до затвердження судом реєстру (нового) вимог кредиторів (з врахуванням тих, що заявлені після постанови про визнання боржника банкрутом), що позбавило можливості створити представницькі органи кредиторів (збори та комітет) та визначити початкову вартість майна (ЦМК).

З огляду на зазначене просить суд визнати аукціон з продажу майна Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод", проведений з 16.10.2013 по 31.10.2013 та його результати, недійсними.

До заяви додано докази.

Згідно заяви від 01.06.2019 про застосування строків позовної давності до заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" - Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону, Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." зазначає, що є добросовісним набувачем та власником майна, а тому не може бути позбавлене права власності на предмет купівлі-продажу. Заявником не вказано правові підстави недійсності аукціону та не визначено предмет позову, який може бути предметом судового розгляду. Також, зазначає, що заявником пропущено строк позовної давності.

На підставі зазначеного просить суд застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності та відмовити у задоволенні заяви.

Згідно заяви від 04.06.2019 про застосування строків позовної давності до заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" - Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону, Фізична особа-підприємець Винник Є.О. зазначає про те, що є добросовісним набувачем придбаного на аукціоні майна. Заявником не вказано правові підстави недійсності аукціону та не визначено предмет позову, який може бути предметом судового розгляду. Також, зазначає, що заявником пропущено строк позовної давності.

На підставі зазначеного просить суд застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності та відмовити у задоволенні заяви.

13.06.2019 до Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, від ліквідатора банкрута - Горука В.А. надійшов відзив №02-01/60-19 від 11.06.2019 на заяву ТОВ "А.Т.К." про застосування строків позовної давності та відзив №02-01/60-19 від 11.06.2019 на заяву Винника Є.О. про застосування строків позовної давності.

У зазначених відзивах, ліквідатор зазначає, що з моменту призначення арбітражного керуючого ліквідатором по справі у нього виникають повноваження, і тому саме з цього моменту починається перебіг позовної давності. В обгрунтування поважності причин пропуску строку позовної давності зазначає, що починаючи з 24.10.2014 по 02.07.2018, дати подачі заяви, провадження у справі тривало впродовж - 7,21 місяців (13.01.2016 - 04.02.2016; 13.12.2016 - 01.02.2017; 31.08.2017 - 14.02.2018), інший час воно було зупинено. Також, дії попереднього ліквідатора - арбітражного керуючого Захарченко І.В. було визнано такими, що суперечать чинному законодавству. В подальшому ухвалою суду 16.01.2017 її було усунуто від виконання обов`язків ліквідатора банкрута. Іншого арбітражного керуючого суд не призначав. Горука В.А . було призначено ліквідатором ухвалою суду 01.02.2018. У той час Захарченко І.В. не передала документацію стосовно результатів аукціону, проведеного з 16.10.2013 по 31.10.2013. Вважає, що аукціон та його результати порушує права банкрута та його кредиторів. Тому, якщо суд визнає строк позовної давності пропущеним, просить визнати поважними причинами пропуску строку позовної давності.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство відзивів на заяву не подали.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.

Отже, суд наразі з`ясовує питання правомірності реалізації майна банкрута.

Відповідно до ч.4 ст. 10 Закону про банкрутство, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, зокрема, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України (ч.1 ст.2 Закону про банкрутство).

В силу ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч.1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Системний аналіз положень Закону про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (частина перша статті 20 Закону); за позовом розпорядника майна (частина дев`ята статті 22 Закону); за заявою комітету кредиторів (частина восьма статті 26 Закону); за заявою керуючого санацією (частина п`ята статті 28 Закону); за заявою ліквідатора (частина друга статті 41 Закону).

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 8 ст.44 Закону про банкрутство, спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Згідно вимог ч.3 ст.55 Закону про банкрутство результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Визнання результатів аукціону недійсним тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом про банкрутство, а саме правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

Виходячи з викладеного процедура проведення аукціону у справі про банкрутства складається з чотирьох етапів її організації: 1) перед підготовка проведення аукціону (призначення ліквідатора, отримання згоди заставного кредитора на реалізацію заставного майна, вибір організатора аукціону, оформлення проекту договору на проведення аукціону); 2) підготовка до проведення аукціону (укладення договору з організатором аукціону, публікація оголошення, прийняття заяв на участи в аукціоні, внесення гарантійних внесків учасників аукціону); 3) проведення аукціону та 4) оформлення його результатів.

Порушення порядку організації будь-якого з цих етапів є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому. Отже, вирішуючи спір щодо визнання недійними результатів аукціону з продажу майна банкрута, суд має встановити факт дотримання порядку його проведення на кожному з етапів.

З огляду на зазначене, суд досліджує факт дотримання порядку проведення аукціону на кожному з етапів.

Як вбачається з матеріалів справи Відкрите акціонерне товариство "Коровинецький цукровий завод" (смт.Коровинці Чуднівського району) як юридичну особу зареєстровано (перереєстровано) 06.08.1994 Чуднівською РДА, за адресою: 261606, Житомирська область, Чуднівський район, смт.Великі Коровинці, пров. Піонерський, буд.2, ідентифікаційний код 00372397.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15.11.1999 порушено провадження у справі №14/325 "б" про визнання банкрутом Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.09.2000 введено процедуру розпорядження майном.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.11.2000 відкрито процедуру санації.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.05.2001 затверджено план санації, продовжено строк санації до 25.11.2002 року.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 31.05.2002 достроково припинено процедуру санації за участю трьох інвесторів: Укрнафтопродукт, Закритого акціонерного товариства "Тай Пен-Холдінг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансенерго", звільнено керуючого санацією Жеронкіна Д.П., призначено керуючим санацією Горука В.А., зазначено, що за клопотанням комітету кредиторів продовжено процедуру санації.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.02.2003 ТОВ "Нова економіка" (м. Харків) призначено інвестором боржника, якого зобов`язано подати план санації.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.03.2003 затверджено реєстр вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19.11.2004 на стадії санації боржника затверджено мирову угоду від 19.11.2004, укладену між кредиторами та боржником, провадження по справі №14/325"Б" припинено.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.12.2008, зокрема, визнано недійсною мирову угоду від 19.11.2004, затверджену ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19.11.2004, поновлено провадження по справі №14/325"б" зі стадії санації боржника.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 04.09.2009 відновлено вимоги конкурсних кредиторів боржника.

Згідно протоколу зборів кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" від 12.07.2013 присутніми на зборах кредиторів були представники кредиторів: Приватне орендне сільськогосподарське підприємство "Іванківське" -10923 голосів; ЗАТ "Фінансово-енергетична компанія "Тай-Тен Холдінг" - 600 голосів; ПАТ "Укргіпроцукор" - 38 голосів; УАК ЗАТ "Іст-Вест-Лінк" - 205 голосів; УПФУ в Чуднівському районі Житомирської області - 64 голосів, Державне агентство резерву України - 440 голосів; ВАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" - 16 голосів; Чуднівська МДПІ - 16 голосів, а також був присутній - арбітражний керуючий (керуючий санацією) ВАТ "Коровинецький цукровий завод" Горук В.А. з правом дорадчого голосу.

За результатами обговорення питань, включених до порядку денного зборами кредиторів вирішено:

1. Вважати виконаними вимоги п.12 ухвали від 20.06.2013 керуючим санацією Горуком В.А. щодо організації проведення зборів кредиторів - в повному обсязі та призначити збори повноважними.

2. Обрати комітет кредиторів у складі з трьох осіб.

3. Обрати та затвердити комітет кредиторів у складі юридичних осіб: Приватне орендне сільськогосподарське підприємство "Іванківське", ЗАТ "Фінансово-енергетична компанія "Тай-Пен Холдінг", ПАТ "Укргіпроцукор".

Згідно протоколу засідання комітету кредиторів ВАТ "Коровинецький цукровий завод" №1 від 12.07.2013 присутніми членами комітету кредиторів було вирішено, зокрема, обрати головою комітету кредиторів юридичну особу ЗАТ "ФЕК "Тай-ПЕН Холдінг".

Постановою Господарського суду Житомирської області від 18.07.2013, зокрема, визнано банкрутом Відкрите акціонерне товариство "Коровинецький цукровий завод"; призначено ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" арбітражного керуючого Захарченко Ірину Вікторівну.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов`язковому зберіганню, на строк не менше п`яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Тобто проводить усі дії, направлені на формування, збереження та реалізацію ліквідаційної маси банкрута.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону про банкрутство, з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Як зазначила Захарченко І.В. майно банкрута не утворювало цілісний майновий комплекс. Значна частина активів була реалізована. Тому було прийнято рішення про продаж майна частинами.

Згідно протоколу засідання комітету кредиторів №1 від 01.08.2013, останніми прийнято рішення здійснювати продаж майна шляхом проведення аукціону, відповідно до діючого законодавства України.

На засіданні комітету кредиторів від 21.08.2013, останніми прийнято рішення, якими визначено:

- майно банкрута за своїм станом на даний час не відноситься до цілісного майнового комплексу;

- провести продаж майна банкрута відокремленими об`єктами нерухомості та обладнання.

У період з 16.10.2013 по 31.10.2013 було проведено електронні торги з продажу заставного рухомого майна банкрута, за результатами яких аукціон визнано таким, що відбувся.

Оголошення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури було опубліковано в офіційному друкованому органі - газеті "Голос України" від 10.08.2013 №148 (5648).

Публікація в офіційному друкованому органі вищезазначеного оголошення означає, що факт визнання боржника банкрутом стає загальновідомим.

Пунктом 8 частини 1 ст. 38 Закону про банкрутство встановлено, що вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Заяви з такими грошовими вимогами надсилаються кредиторами безпосередньо до господарського суду, який призначає їх до розгляду в судовому засіданні.

Розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону про банкрутство.

Після прийняття постанови, на адресу Господарського суду Житомирської області надійшли заяви з кредиторськими вимогами до банкрута.

За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарський суд заново затверджує реєстр вимог кредиторів (з урахуванням визнаних конкурсних вимог) та зобов`язує ліквідатора сформувати представницькі органи кредиторів (збори кредиторів та комітет кредиторів) у порядку, передбаченому статтею 26 Закону про банкрутство. Подальший рух справи в ліквідаційній процедурі має відбуватися за участю новостворених представницьких органів кредиторів. Зокрема, це стосується переходу з ліквідаційної процедури до процедури санації або затвердження мирової угоди, прийняття рішення щодо реалізації активів банкрута, надання оцінки діяльності ліквідатора, затвердження звіту ліквідатора.

Відповідно до ст. 25 Закону про банкрутство, у реєстрі вимог кредиторів повинні міститись відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Відповідно до норм Закону про банкрутство, при реалізації своїх прав і обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Нормами Закону про банкрутство, визначено коло повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), серед яких, зокрема, право на реалізацію майна боржника.

При цьому прийняття рішень щодо реалізації майнових активів банкрута має відбуватися за участю новостворених представницьких органів кредиторів.

Формування представницьких органів кредиторів (зборів кредиторів та комітету кредиторів), можливе лише у разі розгляду всіх наявних у матеріалах справи заяв з грошовими вимогами до боржника.

Порядок продажу майна боржника регулюється положеннями Закону про банкрутство, дотримання даних норм полягає і у обранні (формуванні) представницьких органів кредиторів до компетенції якого належить прийняття рішень щодо визначення складу майна боржника, що підлягає продажу та входить до складу ліквідаційної маси.

При цьому, розгляд судами різних інстанцій заяв кредиторів у справі (апеляційних та касаційних скарг), унеможливлював затвердження нового реєстру вимог кредиторів, з включеними до нього визнаними судом вимогами кредиторів, що є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному кредитору під час прийняття рішень на зборах (комітеті кредиторів), а також вартість майна банкрута, яка складає сукупність вимог кредиторів.

Тому, з метою забезпечення збереження майна боржника та здійснення ліквідаційної процедури у встановленому Законом про банкрутство порядку, а також, з метою захисту прав та інтересів всіх учасників процесу, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 07.04.2014 заборонено ліквідатору боржника Захарченко Ірині Вікторівні (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №355 від 28.02.2013, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) до утворення нових представницьких органів кредиторів по справі, здійснювати реалізацію всього рухомого та нерухомого майна боржника - Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" (261606, Житомирська область, Чуднівський район, смт.Великі Коровинці, пров. Піонерський, буд.2, ідентифікаційний код 00372397), за винятком майна, що є предметом забезпечення та виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує; заборонено Товарній Біржі "Електронні торги України" () в особі філії Товарної Біржі "Електронні торги України" в м. Миколаїв (м.Миколаїв, вул.Шевченка,71 офіс 327, ідентифікаційний код 38479095) до утворення нових представницьких органів кредиторів по справі, проводити аукціон з продажу рухомого та нерухомого майна боржника - Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" (261606, Житомирська область, Чуднівський район, смт. Великі Коровинці, пров. Піонерський, буд.2, ідентифікаційний код 00372397), за винятком майна, що є предметом забезпечення та виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує.

Зазначена ухвала набрала законної сили.

В ухвалі Господарського суду Житомирської області від 16.01.2017 суд встановив відсутність у матеріалах справи доказів проведення арбітражним керуючим Захарченко І.В. аналізу фінансового становища банкрута у ліквідаційній процедурі підприємства, що свідчить про невиконання арбітражним керуючим обов`язків у вказаній частині. Проведена у 2013 році арбітражним керуючим Захарченко І.В. інвентаризація активів і зобов`язань Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" не відповідає зазначеним вище вимогам Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, оскільки арбітражним керуючим складено 3 інвентаризаційних описів основних засобів. Докази проведення інвентаризації нематеріальних активів; незавершених капітальних інвестицій; запасів; біологічних активів; готівки, грошових коштів та їх еквівалентів, бланків документів суворої звітності; дебіторської та кредиторської заборгованості; витрат і доходів майбутніх періодів, забезпечень та резервів у матеріалах справи відсутні. Крім того, всупереч вимогам абз. 2 пункту 7 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань арбітражним керуючим Захарченко І.В. не здійснювалася інвентаризація активів та зобов`язань банкрута у 2014-2016 роках. Отже, арбітражним керуючим Захарченко І.В. не вжито належним чином заходи щодо збереження майна банкрута, що спричинило вільний доступ сторонніх осіб до активів банкрута та їх руйнацію, отримання фізичними особами травм різного ступеню тяжкості. Ураховуючи наведені недоліки виконання обов`язків ліквідатора банкрута арбітражним керуючим Захарченко І.В. суд прийшов до висновку, що ліквідатором банкрута у ході ліквідаційної процедури банкрута не було виконано передбаченого Законом про банкрутство обов`язку щодо проведення аналізу фінансового становища банкрута (абз. 5 ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство). Ліквідатором банкрута неналежно виконувались обов`язки щодо забезпечення збереження майна банкрута (абз. 2 ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство), здійснення інвентаризації (абз. 4 ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство), закриття рахунків банкрута у банківських установах, окрім ліквідаційного (ч. 7 ст. 41 Закону про банкрутство), вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб (абз. 14 ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство), не виконання вимог судових рішень (ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.01.2017, зокрема, усунуто арбітражного керуючого Захарченко І.В. від виконання обов`язків ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.01.2017 (суддя Омельян О.С.), зокрема, викладено реєстр вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" з урахуванням вимог до боржника конкурсних і поточних кредиторів.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.06.2017 касаційні скарги ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Захарченко І.В. та ЗАТ "Фінансово-енергетична компанія Тай-Пен Холдінг" задоволено частково; касаційне провадження за касаційними скаргами ліквідатора Відкритого акціонерного товариство "Коровинецький цукровий завод" Захарченко І.В. та ЗАТ "Фінансово-енергетична компанія Тай-Пен Холдінг" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 та ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2017 по справі № 14/325 "б" щодо п. п. 3, 4, 5, 6, 10, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23 ухвали - припинено; постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 та ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2017 по справі № 14/325 "б" в частині припинення провадження у справі в частині вимог ЗАТ "ІСТ-ВЕСТ-ЛІНК" до боржника та в частині реєстру вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" скасовано, а справу № 14/325 "б" в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Житомирської області, в іншому складі суду; постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 та ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2017 по справі № 14/325 "б" щодо п. 1) припинення провадження у справі в частині вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" до боржника; п.11) задоволення заяви управління Пенсійного фонду України в Чуднівському районі Житомирської області від 30.09.2014 в частині припинення повноважень ліквідатора банкрута Захарченко І.В.; п. 12) усунення арбітражного керуючого Захарченко І.В. від виконання обов`язків ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" залишено без змін.

Тобто наразі не розглянутими залишаються вимоги ЗАТ "ІСТ-ВЕСТ-ЛІНК" до боржника та реєстр вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод".

В ліквідаційній процедурі до сукупності вимог кредиторів включаються грошові вимоги всіх кредиторів як конкурсних, так і поточних і забезпечених. Із цього випливає, що реалізація цілісного майнового комплексу можлива після спливу терміну, встановленого абз. 9 ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство і затвердження реєстру вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі.

Ліквідатором реалізовано майно до затвердження судом реєстру (нового) вимог кредиторів (з врахуванням тих, що заявлені після постанови про визнання боржника банкрутом), що позбавило можливості створити представницькі органи кредиторів (збори та комітет) та визначити початкову вартість майна (ЦМК), чим порушено права та інтереси кредиторів та банкрута.

Згідно ч. 1 ст. 42 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, крім грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку умовного зберігання (ескроу) банкрута, об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Як зазначено вище, ліквідатором належним чином не проведено інвентаризацію майна.

Згідно довідки по результатах інвентаризації основних засобів банкрута станом на 01.02.2018 від 21.05.2018 повідомляється, що станом на 01.02.2018 активи залишені без будь-якої охорони. Майже все рухоме майно реалізовано Захарченко І.В .

Частинами 1, 2 ст.43 Закону про банкрутство визначено, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Як вже зазначалось, у зв`язку з нерозглянутими кредиторськими вимогами та неможливістю затвердити реєстр вимог кредиторів початкову вартість цілісного майнового комплексу визначити було неможливо.

Вартість майна (нерухомого), згідно висновку про вартість майна, складала - 501000,00грн.

Частиною 1 ст.44 Закону про банкрутство встановлено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Відповідно до ч.2 ст.44 Закону про банкрутство, ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону. На аукціоні можуть продаватися: основні засоби (нерухомість, незавершене будівництво, транспортні засоби, будівельні матеріали тощо); відокремлений структурний підрозділ банкрута як частина цілісного майнового комплексу; необоротні активи банкрута; дебіторська заборгованість на умовах договору про відступлення права вимоги банкрута. Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Організатор аукціону не може бути заінтересованою особою стосовно кредитора чи боржника.

Слід зазначити про те, що на момент розгляду справи, а саме, 19.01.2013 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 № 4212-VI.

Таким чином правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначалися відповідно до раніше чинної редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а правові наслідки введення ліквідаційної процедури згідно Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011 №4212-VI (Закон про банкрутство).

Ч.5 ст.44 Закону про банкрутство встановлено, що ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Тобто, зазначена норма містить вказівку на те, що у будь якому випадку першочергово ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу.

Реалізація майна до визнання боржника банкрутом не впливає на норму Закону про банкрутство щодо обов`язку ліквідатора після винесення постанови про визнання боржника банкрутом здійснити інвентаризацію усього наявного майна (нерухомого та рухомого) та реалізувати його як цілісний майновий комплекс.

Ліквідатором банкрута Захарченко І.В., після відкриття ліквідаційної процедури, розпочато реалізацію майна банкрута частинами (зокрема нерухоме майно), шляхом проведення торгів. Тобто, аукціон (перший) з продажу майна як цілісного майнового комплексу не проводився.

Початкова вартість майна є сукупністю вимог кредиторів, при цьому продаж цілісного майнового комплексу має здійснюватися разом із часткою, яку складає заставне майно.

Отже, ліквідатор зобов`язаний розпочати реалізацію майна боржника цілісним майновим комплексом, до якого включається майно боржника, що є предметом забезпечення, а початкова вартість цілісного майнового комплексу повинна визначатися як сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. При цьому, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені законом.

Продаж майна боржника цілісним майновим комплексом за сукупною вартістю визнаних вимог кредиторів (ч. 1 ст. 43 Закону про банкрутство) є обов`язковою умовою початку продажу майна боржника.

Всупереч ст.44 Закону про банкрутство, ліквідатором Захарченко І.В. здійснено реалізацію майна окремим лотом.

Закон про банкрутство не містить визначення поняття цілісного майнового комплексу, але, виходячи із положень даного Закону, зокрема, статті 33 можна дійти висновку, що під час продажу майна боржника як цілісного майнового комплексу, в установленому Законом порядку, відчужуються всі види майна, призначеного для здійснення підприємницької діяльності боржника, у тому числі приміщення, споруди, обладнання, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, права на знаки (позначення), що індивідуалізують боржника, його продукцію, роботи, послуги (фірмове найменування, знаки для товарів і послуг), інші права, які належать боржнику, за винятком прав і обов`язків, які не можуть бути передані іншим особам. Визначальним у даному випадку є саме факт продажу майна боржника за найбільшою ціною.

З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку про наявність самостійної підстави для визнання результатів аукціону недійсними, а саме: порушення ліквідатором ч.5 ст. 44 Закону про банкрутство.

Доводи ТОВ "А.Т.К." щодо правомірності реалізації відокремленого структурного підрозділу не у складі ЦМК, суд не приймає до уваги, як такі, що суперечать законодавству та викладеному вище, а також з урахуванням того, що банкрутом є сама юридична особа, а не її структурний підрозділ.

Крім того, положеннями ст.49 Закону про банкрутство встановлено, що продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Згідно з ч.6 ст.49 Закону про банкрутство, організатор аукціону визначається замовником, тобто ліквідатором, за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку.

За приписами ст.49 Закону про банкрутство, організатором аукціону є визначена замовником ліквідатором фізична або юридична особа з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону.

Частинами 1, 3, 5 ст. 51 Закону про банкрутство передбачено, що за договором про проведення аукціону організатор аукціону зобов`язується за свій рахунок провести аукціон та укласти договір з його переможцем, а замовник - сплатити організаторові аукціону обумовлену договором винагороду. Після оприлюднення оголошення про проведення аукціону організатор може відмовитися від договору лише у випадку, коли проведення аукціону стало неможливим з причин, за які організатор аукціону не відповідає. Організатор аукціону виконує такі функції: опубліковує і розміщує повідомлення про продаж майна боржника і повідомлення про результати проведення торгів; приймає заявки на участь в аукціоні; укладає із заявниками договори про завдаток; визначає учасників торгів; здійснює проведення торгів; визначає переможця торгів і підписує протокол про результати проведення торгів; повідомляє учасників торгів про результати проведення торгів.

З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2013 ліквідатором було укладено договір з Товарною біржею "Електронні торги України" №12.09-447 про проведення аукціону.

Згідно ч.1 ст. 52 Закону про банкрутство, організатор аукціону повинен провести аукціон протягом двох місяців з дня укладення договору про проведення аукціону, якщо інше не встановлено законом або договором.

При проведенні аукціонів в електронній формі (електронних торгів), а також при розміщенні оголошення про проведення аукціону та відомостей про результати аукціону на веб-сайтах технологічні та програмні засоби повинні забезпечувати всім бажаючим можливість пошуку інформації за датою розміщення оголошення, датою та місцем проведення аукціону, видом майна, ціною, видом договору, що укладається, а також можливість анонімного перегляду, копіювання та роздрукування інформації на основі поширених веб-оглядачів та редакторів без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, цілодобово, без обмежень та стягнення плати (ч.1 ст. 53 Закону про банкрутство).

Електронні торги відбулися з 16.10.2013 по 31.10.2013, тобто в межах строку з дня укладення договору про проведення аукціону.

Згідно ст. 58 Закону про банкрутство, організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником. Під час продажу на аукціоні права вимоги про проведення аукціону також повідомляється боржник. Під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні. Організатор аукціону забезпечує доступ до інформації про майно, що підлягає продажу, а також можливість ознайомитися з майном за його місцезнаходженням.

Відповідно до ст. 59 Закону про банкрутство, оголошення про проведення аукціону на веб-сайті повинно містити відомості про: майно, що продається, його характеристику та місцезнаходження; час та місце проведення аукціону (для електронних торгів - веб-сайт, на якому проводяться електронні торги, та період часу, протягом якого проводяться торги); початкову вартість та відомості про можливість її зниження на тому ж аукціоні; розмір та порядок внесення гарантійного внеску; можливість надання переможцю податкової накладної; продавця майна (найменування, місцезнаходження, засоби зв`язку); порядок, місце, строк і час представлення заявок на участь в торгах; порядок оформлення участі в торгах, перелік документів і вимоги, що пред`являються учасникам, до їх оформлення; порядок і критерії виявлення переможця торгів; строки платежів, реквізити рахунків, на які вносяться платежі; організатора аукціону (найменування, місцезнаходження, засоби зв`язку); спосіб отримання додаткової інформації про проведення аукціону.

В оголошенні наводиться текст договору, що укладається на аукціоні, крім умови про ціну та зазначення особи покупця.

Якщо аукціон є повторним або проводиться у зв`язку з розірванням договору, укладеного на попередньому аукціоні, про це зазначається в оголошенні із вказівкою на адресу сторінки веб-сайту, на якій розміщено інформацію про проведення попереднього аукціону.

Якщо продажу підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира, то у характеристиці майна зазначаються план, загальна площа та житлова площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди, відомості про земельну ділянку, на якій розташована будівля, споруда, право на земельну ділянку, що переходить до покупця будівлі, споруди, приміщення, квартири тощо.

Якщо продажу підлягає транспортний засіб, то у характеристиці майна зазначаються марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

В оголошенні вміщуються фотографічні зображення речей, що продаються.

Відповідно до ч.4 ст. 58 Закону про банкрутство, організатор аукціону забезпечує доступ до інформації про майно, що підлягає продажу, а також можливість ознайомитися з майном за його місцезнаходженням.

В оголошенні про проведення аукціону було розміщено інформацію про можливість ознайомитись з майном, як рухомим так і нерухомим, яке було виставлено на продаж. Отже потенційні учасники аукціону не були позбавлені можливості ознайомитись та перевірити стан майна.

В матеріалах справи наявна інформація Товарної біржі "Електронні торги України" щодо розміщення оголошення №16/09-13/277/448-ОГ від 16.09.2013 про проведення аукціону з продажу майна банкрута, призначеного 16.10.2013 по 31.10.2013, а саме: Лот №101465 - Майно №1 Нерухоме майно - Комплекс будівель та споруд, розташований за адресою Житомирська область, Романівський район, с.Печанівка, вул. Гордіївська, б . 103 . Складається з 11 об`єктів виробничого призначення, загальною площею 981,4 кв.м., загальна кількість приміщень - 47, також Майно №2 - під`їзні залізничні колії (2027.68 кв.м.). Початкова вартість - 501000,00грн. без можливості зниження початкової вартості на тому ж аукціоні. Аукціон проводиться вперше.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону про банкрутство, рішення організатора аукціону про допуск заявників до участі в торгах приймається за наслідками розгляду представлених заяв на участь в аукціоні і оформляється протоколом про визначення учасників аукціонів. До участі в торгах допускаються заявники, що подали заяви на участь в аукціоні і документи, що додавалися до них, які відповідають вимогам, встановленим цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення торгів. Заявники, допущені до участі в торгах, визнаються учасниками аукціону.

Розмір гарантійних внесків становить 10% від початкової вартості (ч.2 ст. 61 Закону про банкрутство) та складає 50100,00грн.

Згідно ч. 4 ст. 61 Закону про банкрутство, організатор аукціону протягом п`яти днів з дня підписання протоколу про визначення учасників аукціонів повідомляє всіх заявників про результати розгляду представлених заяв на участь в аукціоні шляхом відправлення заявникам у письмовій чи електронній формі копій цього протоколу.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 67 Закону про банкрутство, аукціон може проводитися на веб-сайті організатора (електронні торги). Переможцем електронних торгів є особа, що запропонувала найвищу ціну протягом часу проведення електронних торгів. Електронні торги тривають не менше 15 діб. Допуск учасника до електронних торгів здійснюється шляхом присвоєння йому кодового номеру, під яким цей учасник подає пропозиції щодо ціни.

Докази реєстрації бажаючих на участь в електронних торгах на веб-сайті Товарної біржі "Електронні торги України", присвоєння їм індивідуальних кодів учасників та внесення гарантійних внесків учасниками аукціону - в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається зі звіту Захарченко І.В. №02-01/23 від 09.11.2013, згідно протоколу №447 від 31.10.2013 про проведення аукціону - визначено переможця торгів Фізичну особу-підприємця Винника Є.О. з запропонованою ним ціною у сумі 506000,00грн.

05.11.2013 Винник Є.О. перерахував на рахунок банкрута кошти у сумі 455910,00грн. (платіжне доручення №73).

У ст. 50 Закону про банкрутство встановлено, що продаж майна на аукціоні оформлюється договором купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів. Укладений на аукціоні договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.

14.11.2013 та 15.11.2013 між Відкритим акціонерним товариством "Коровинецький цукровий завод" в особі арбітражного керуючого Захарченко І.В. та Винником Є.О. укладено договори купівлі-продажу майна підприємства - банкрута (нерухомого та рухомого).

Акт прийому-передачі майна в матеріалах справи відсутні.

Договір купівлі-продажу від 15.11.2013 нотаріально посвідчений.

В подальшому майно було реалізовано Товариству з обмеженою відповідальністю "А.Т.К.".

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що підготовка та проведення аукціону здійснені з порушенням норм чинного законодавства та не дотримання норм Закону про банкрутство, що регулюють означені питання.

Крім того, як зазначено вище, судом встановлено самостійну підставу для визнання аукціону недійсним (порушення ліквідатором ч.5 ст.44 Закону про банкрутство).

Отже, суд встановив наявність порушеного права, яке підлягає захисту.

Щодо заяв про застосування строків позовної давності, суд зазначає про наступне.

Відповідно до положень статті 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1, 5 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України).

Статтею 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається: вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (частина 1); у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частина 2).

Встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування судом матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

05.11.2013 переможець аукціону Винник Є.О. перерахував на рахунок банкрута кошти у сумі 455910,00грн. (платіжне доручення №73).

Договори купівлі-продажу продажу майна підприємства - банкрута (нерухомого та рухомого) укладені 14.11.2013 та 15.11.2013 між Відкритим акціонерним товариством "Коровинецький цукровий завод" в особі арбітражного керуючого Захарченко І.В. та Винником Є.О.

Тобто, трирічний строк звернення до суду сплинув по договору купівлі-продажу від 14.11.2013 - 14.11.2015; по договору купівлі-продажу від 15.11.2013 - 15.11.2015.

Щодо доводів ліквідатора, як підстави для визнання поважними причин пропуску строку позовної давності, що дії попереднього ліквідатора - арбітражного керуючого Захарченко І.В. було визнано такими, що суперечать чинному законодавству, суд зазначає наступне.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі статтями 8, 55 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, як зазначено у частинах першій, другій статті 55 Конституції України.

Саме суд здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваним, можливості звернутися з відповідною заявою до компетентного суду.

У частинах першій та четвертій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з інших дій, які за аналогією, породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Встановивши наявність порушеного права, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав.

Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

Інститут позовної давності покликаний також сприяти сталості цивільних відносин.

Проте, за змістом ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Закон не передбачає переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому, дане питання віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір.

До висновку про поважність причин пропуску строку позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.

Як вже зазначалось, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.01.2017, зокрема, усунуто арбітражного керуючого Захарченко І.В. від виконання обов`язків ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод".

У даній ухвалі, суд вказав про те, що арбітражним керуючим Захарченко І.В. не вжито належним чином заходи щодо збереження майна банкрута, що спричинило вільний доступ сторонніх осіб до активів банкрута та їх руйнацію, отримання фізичними особами травм різного ступеню тяжкості. Не виконання та неналежне виконання обов`язків ліквідатора банкрута арбітражним керуючим Захарченко І.В. призвело до значного перевищення максимально допустимих строків здійснення ліквідаційної процедури, а також до завдання збитків як кредиторам, так і банкруту, у вигляді зайвих витрат на здійснення ліквідаційної процедури. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що діяльність арбітражного керуючого Захарченко І.В. при виконанні повноважень ліквідатора банкрута не відповідала ознакам добросовісності та сумлінності і здійснювалась без урахування інтересів боржника та кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.02.2018, зокрема, призначено ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" у справі № 14/325"б" арбітражного керуючого Горука Віктора Андрійовича.

В силу норм Закону про банкрутство - арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) є суб`єктом незалежної професійної діяльності, і водночас з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника; ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) боржника.

Через арбітражного керуючого здійснюється зв`язок між сторонами, господарським судом та іншими учасниками у справі про банкрутство.

Як учасник провадження у справі про банкрутство, арбітражний керуючий набуває такого статусу лише після прийняття судом відповідного процесуального документа.

Відтак, саме з цього моменту арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) має право здійснювати свої повноваження, визначені Законом про банкрутство, серед яких, проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута; формування ліквідаційної маси; подання до суду заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; ведення реєстру вимог кредиторів тощо (аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.10.2018 у справі №904/5978/14).

При цьому, ліквідатор у справі про банкрутство має самостійний статус як особа, що за рішенням суду зобов`язана належним чином виконувати свої повноваження в ході ліквідаційної процедури, зокрема ті, що направлені на формування ліквідаційної маси боржника.

Закон про банкрутство спеціальних норм про позовну давність у тому числі для звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними угод боржника) не містить.

Слід зазначити, що статтею 92 ЦК України визначено, що дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

Відтак, для юридичної особи (суб`єкта підприємницької діяльності) як сторони правочину (договору) днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладання договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Слід звернути увагу на те, що арбітражний керуючий не може розглядатися як носій суб`єктивного цивільного права або цивільного інтересу, які порушені, оспорюються або не визнаються, так само як і його дії, спрямовані на повернення майна боржника у ліквідаційну масу шляхом подання заяви про визнання угод боржника недійсними, не можуть кваліфікуватися як звернення із позовом (в його усталеному розумінні).

Арбітражний керуючий є обов`язковим учасником провадження у справі про банкрутство, на якого покладаються передбачені Законом про банкрутство завдання і на виконання яких йому надаються специфічні повноваження, зумовлені характером та спрямованістю справи про банкрутство. Арбітражний керуючий не може бути визнаний ані представником кредиторів, ані органом державної влади, ані органом юридичної особи-боржника, і його особливий публічно-правовий статус, зумовлений особливостями справ про неспроможність, поєднує в собі елементи правових статусів кожного з перелічених суб`єктів, але жодним з них не вичерпується. Зокрема, арбітражний керуючий (керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, але він не перетворюється на орган юридичної особи.

Відповідно, не можна вважати, що початком перебігу позовної давності є день вчинення правочину (укладання договору), який збігається із днем, коли юридична особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Як учасник провадження у справах про банкрутство, арбітражний керуючий не може визнаватися особою, яка дізналася або може дізнатися про порушення свого цивільного права. Розгляд заяви арбітражного керуючого про визнання правочину недійсним за правилами позовного провадження не перетворює таку заяву на позов. Повноваження арбітражного керуючого у справі про банкрутство виникають з моменту винесення господарським судом ухвали про призначення арбітражного керуючого, і тому саме з цього моменту для цілей застосування норми ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України можна вважати, що арбітражний керуючий довідався або міг довідатися про правочини (договори), укладені боржником в підозрілий період, які спричинили загальний негативний результат для його майнового становища.

З матеріалів справи вбачається, що Захарченко І.В. тривалий час не передавала Горуку В.А. бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності.

Тому ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.04.2019 зобов`язано арбітражного керуючого Захарченко Ірину Вікторівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №355 від 28.02.2013; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) передати ліквідатору Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горуку Віктору Андрійовичу (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1489 від 19.07.2013; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_6 ) бухгалтерську та іншу документацію, печатку і штамп, матеріальні та інші цінності Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" (261606, Житомирська область, Чуднівський район, смт. Великі Коровинці, пров. Піонерський, буд.2, ідентифікаційний код 00372397).

На виконання зазначеної ухвали, 13.05.2019 видано наказ.

Станом на травень місяць 2019 документація так і не була передана.

З моменту призначення, ліквідатор Горук В.А. дослідив, що попереднім ліквідатором банкрута Захарченко І.В. вчинено дії (реалізація майна частинами) не в інтересах банкрута та його кредиторів, тобто були обставини, які робили своєчасне пред`явлення позову утрудненим.

З огляду на вищезазначене, суд встановив, що дійсно мало місце порушення прав банкрута та кредиторів, за захистом яких ліквідатор звернувся до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що факти, встановлені в ухвалі Господарського суду Житомирської області від 16.01.2017, у даній справі, є підставою для застосування приписів п. 5 ст. 267 ЦК України, якими визначено, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Господарський суд вважає поважними причини пропущення позовної давності в частині строку загальної позовної давності, передбаченої приписами ст. 257 ЦК України.

Тому в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." від 01.06.2019 та заяви Фізичної особи-підприємця Винника Є.О. від 04.06.2019 суд відмовляє.

Щодо доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." та Фізичної особи-підприємця Винника Є.О., а саме щодо того, що вони є добросовісними набувачами майна, а Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." власником майна, тому не може бути позбавлене права власності на предмет купівлі-продажу, суд зазначає про наступне.

Предметом розгляду заяви ліквідатора є наявність підстав для визнання результатів аукціону недійсними внаслідок порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом про банкрутство, а саме правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

Як вже встановлено, при проведенні оспорюваного аукціону, суд встановив наявність порушень, які є підставою для визнання його недійсним.

Питання права власності на майно, підстав його набуття та витребування не є предметом розгляду заяви ліквідатора про визнання аукціону недійсним.

Отже, заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." та Фізичної особи-підприємця Винника Є.О. суд не приймає, так як вони спростовуються дійсними обставинами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Заслухавши пояснення учасників провадження у справі про банкрутство, проаналізувавши фактичні обставини справи в їх сукупності, на підставі наявних в матеріалах справи документів, суд дійшов висновку заяву ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону - задовольнити.

Керуючись статтями 232-234 Господарського процесуального кодексу України, статтями 2, 10, 40-44, 49-75 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" Горука В.А. про визнання недійсними результатів аукціону -задовольнити.

2. Визнати недійсними результати аукціону з продажу майна Відкритого акціонерного товариства "Коровинецький цукровий завод" (261606, Житомирська область, Чуднівський район, смт. Великі Коровинці, пров. Піонерський, буд. 2, ідентифікаційний код 00372397), проведеного Товарною Біржею "Електронні торги України" () в особі філії Товарної Біржі "Електронні торги України" в м. Миколаїв (м. Миколаїв, вул. Шевченка, 71 офіс 327, ідентифікаційний код 38479095) в період з 16.10.2013 по 31.10.2013.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 та підпунктом 17.5 підпункту 17 пункту 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Дата складання повного тексту ухвали: 27.09.2019.

Суддя Гнисюк С.Д.