ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2019 року Справа № 904/1207/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Кузнецової І.Л., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання Абадей М.О.

Учасники справи:

від позивача: Колєснікова Є.О., ордер ДП №2137/020 від 01.10.2019, адвокат;

від відповідача: Сидоренко О.А., довіреність №02-01-Д від 02.01.2019, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Фармація» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2019 у справі №904/1207/19 (суддя Рудь І.А., повне рішення складено 05.07.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптеки медичної академії», м. Дніпро

до Обласного комунального підприємства «Фармація», м. Дніпро

про визнання договору оренди нерухомого майна продовженим

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аптеки медичної академії» (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Обласного комунального підприємства «Фармація» (надалі відповідач) та просило визнати договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області від 01.11.2015 №480(48-3/VII-25), укладений між Обласним комунальним підприємством "Фармація" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптеки медичної академії", продовженим на той самий строк, на який він був укладений, а саме на 2 роки 10 місяців 29 днів, тобто до 28.08.2021 року, на тих самих умовах.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач не надав протягом місяця після закінчення дії договору заяви із запереченнями щодо його продовження, позивач продовжує користуватися орендованим майном, сплачує орендну плату, втім відповідач вважає договір припиненим та 05.12.2018 конкурсною комісією Дніпропетровської обласної ради проведено конкурс на право укладання договорів оренди, предметом якого є право укладення договору оренди нежитлового приміщення, яке орендоване позивачем.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що протягом місяця після закінчення строку дії договору направив орендарю повідомлення із запереченнями щодо продовження дії договору та договір є припиненим із закінченням строку його дії - 30.12.2018.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2019 у справі №904/1207/19 (суддя Рудь І.А.) позовні вимоги задоволено, визнано договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області від 01.11.2015 №480(48-3/VII-25), укладений між Обласним комунальним підприємством "Фармація" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптеки медичної академії", продовженим на той самий строк, на який він був укладений, а саме на 2 роки 10 місяців 29 днів, тобто до 28.08.2021 року, на тих самих умовах; стягнуто з Обласного комунального підприємства "Фармація" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптеки медичної академії" 1921 грн 00 коп витрат зі сплати судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що заява відповідача про заперечення в продовженні дії договору не була вручена позивачу, а істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною, тому договір є продовженим на той же строк на тих же умовах.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- суд не врахував всі істотні умови договору, з яких сторонами було досягнено згоди, а саме п. 12.1 про те, що поштові відправлення вважаються врученими стороні - адресату, якщо вони відправлені відправником, але з будь-яких причин не були вручені стороні-адресату;

- також суд не взяв до уваги п. 12.5. договору про те, що наявність чи відсутність заяви однієї із сторін договору про припинення або зміну умов цього договору протягом одного місяця після закінчення терміну його дії не призведе до продовження цього договору на той самий термін і на той самий строк;

- власник нерухомого майна та відповідач вчасно направили позивачу (орендарю) свої заперечення проти продовження дії договору, тому договір є припиненим, чому суд надав невірну юридичну оцінку;

- суд невірно застосував норми матеріаального права ст. 629 ЦК, ст. 193 ГК та застосував практику Верховного Суду у справах, обставини яких не мають таких застережень, які передбачені в п.12.1, п.12.5 договору;

- довільне тлумачення судом умов договору та ч.2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» нівелює право орендодавця вільно користуватися своїм майном або захищати свої інтереси в суді від недобросовісного орендаря;

- суд не надав мотивовану оцінку кожному аргументу відповідача, чим порушив приписи п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України.

За наслідками автоматизованого розподілу для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач), суддів Кузнецової І.Л., Кощеєва І.М. та ухвалою від 05.08.2019 зазначеною колегією було відкрито апеляційне провадження, судове засідання призначено на 18.09.2019. В судовому засіданні було оголошено перерву до 02.10.2019.

Позивач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне та обгрунтоване рішення, проти доводів апеляційної скарги заперечує, вказує, що не отримував заяву відповідача про заперечення щодо продовження дії договору; відповідач продовжує надавати йому рахунки на оплату орендної плати та приймає платежі, що свідчить про продовження дії договору; умови п. 12.5. договору не можуть бути застосовані, оскільки суперечать обов'язковим приписам ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами, 01.11.2015 між Обласним комунальним підприємством "Фармація", як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптеки медичної академії", як орендарем, укладений договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області №480 (48-3/VII-25) (надалі - договір) на наступних умовах:

- з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 25.03.2016 №48-3/VII передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - приміщення (далі - об'єкт оренди), загальною площею 38,1 кв. м, розташоване за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 541 (будівля КЗ "Павлоградська міська лікарня №4" ДОР"). Об`єкт оренди належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області (п. п. 1.1, 2.1, 2.4. договору);

- орендар вступає в строкове платне користування об`єктом оренди у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі об`єкта оренди. Опис технічного стану об`єкта оренди на дату його передачі орендареві, його склад зазначається в акті приймання-передачі об`єкта оренди, що є невід`ємною частиною цього договору (п. п. 4.1., 2.3. договору);

- за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється згідно з чинним законодавством. Орендна плата за базовий місяць оренди (липень 2015) згідно з розрахунком орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору та за результатами конкурсу, становить 19 000 грн 00 коп (з ПДВ). Орендна плата в повному обсязі перераховується орендарем один раз на місяць не пізніше 01 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. п. 3.1., 3.2., 3.5., 3.7 договору);

- орендодавець зобов`язаний щомісячно до 25 числа звітного місяця надавати орендареві рахунок на сплату орендної плати (пп. 5.1.4. п. 5.1. договору);

- у випадку незвільнення (несвоєчасного звільнення) об`єкту оренди у разі припинення або розірвання цього договору, орендар відповідно до п. 8.9. договору сплачує штрафні санкції за весь час фактичного користування об`єктом оренди у таких розмірах: за перший місяць фактичного користування об`єктом оренди - подвійний розмір орендної плати, розрахованої за останній місяць оренди; за другий місяць фактичного користування об`єктом оренди - потрійний розмір орендної плати і т. д. При цьому, в жодному разі договір оренди не вважається продовженим на новий строк.

- кожна сторона цього договору зобов`язана отримувати поштові відправлення (поштове відправлення з оголошеною цінністю, реєстроване поштове відправлення, рекомендоване поштове відправлення), надіслані їй на її поштову адресу іншою стороною. Сторони погодились з тим, що у разі, коли такі поштові відправлення повертаються стороні - відправнику у зв`язку з їх неврученням стороні - адресату, то незалежно від причин їх повернення, такі поштові відправлення вважаються врученими стороні - адресату (п. 12.1. договору);

- договір припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Сторони погодились, що незалежно від наявності чи відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії цього договору він не буде вважатись продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, а користування об'єктом оренди орендарем після закінчення терміну дії цього договору визнається незаконним заволодінням об'єктом оренди (п. 12.5. договору);

- договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє з 01.11.2015 до 30.09.2018 (п.11.1. договору).

Про передачу об'єкта в оренду сторонами був складений та підписаний акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.11.2015.

17.05.2018 позивач звернувся до відповідача із листом за №386 (про отримання якого відповідачем свідчить вхідний штамп), в якому просив продовжити строк дії договору.

В подальшому Додатковою угодою №1 від 01.10.2018 сторони продовжили строк дії договору до 30.12.2018.

Матеріали справи також містять докази надання відповідачем рахунків щодо сплати орендної плати, акти приймання-передачі послуг, які підписані обома сторонами без зауважень, та докази оплати орендної плати, яка прийнята орендодавцем, за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року.

Посилаючись на те, що він не отримував повідомлення орендодавця про припинення дії договору, отримував та оплачував рахунки за оренду майна до квітня 2019, що дає йому право вважати договір продовженим, втім вчинення останнім дій щодо проведення конкурсу права оренди спірного майна, тобто не визнання відповідачем договору таким, що є продовженим на той же строк на тих же умовах, стало підставою звернення з цим позовом.

Заперечуючи проти позову, відповідач наголошує, що направив орендарю заяву із запереченнями про продовження дії договору, на підтвердження чого надав заяву №04/11 від 04.01.2019, опис вкладення до цінного листа №948 від 09.01.2019, фіскальний чек №55 від 09.01.2019 та накладну №948 від 09.01.2019.

В матеріалах справи наявна інформація з вебсайту ПАТ "Укрпошта" щодо не вручення позивачу вказаного відправлення. Відповідач не заперечує цього факту, втім надати вказане поштове відправлення суду із зазначенням органами зв'язку причини такого невручення не зміг.

В свою чергу позивач стверджує, що таке відправлення до нього не надходило, від його отримання він не відмовлявся.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини сторін щодо оренди комунального майна регулюються загальними нормами цивільного законодавства, Законом України "Про оренду державного та комунального майна" та умовами укладеного сторонами договору, які в силу положень ст.627 ЦК України визначаються шляхом вільного волевиявлення сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із ст. 759 Цивільного кодексу України та ст. 283 Господарського кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною ч.4 ст. 284 Господарського кодексу України встановлено, що строк дії договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Такі ж самі правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору встановлені ст. 764 ЦК України.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Судом встановлено, що строк дії договору оренди нерухомого майна з врахуванням додаткової угоди про продовження дії договору закінчився 30.12.2018 року, тобто відповідач повинен був висловити своє заперечення проти його продовження до 30.01.2019 року.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідач надсилав таку заяву позивачу, втім остання не була вручена з невідомих причин, відповідачем не доведено, що невручення відбулося саме з вини позивача. Як вбачається з матерілів справи, сторонами після дати закінчення дії договору 30.12.2018 підписувалися акти надання послуг, здійснювався обмін рахунками та оплата оренди. Вказане свідчить про те, що позивач не ухиляється від отримання документів від орендодавця та про можливість останнього належним чином повідомити орендаря про наявність заперечень щодо продовження дії договору.

У постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №904/7825/17, від 12.06.2018 у справі №910/15387/17, від 03.04.2019 у справі №911/928/18, від 23.04.2019 у справі №904/2997/18 викладена правова позиція про те, що істотне значення має зміст заяви про припинення чи зміну договору оренди та факт її отримання іншою стороною.

Як встановлено судом вище, відповідачем не доведено, а позивачем заперечується, факт отримання заяви від 04.01.2019, тобто відсутнє заперечення орендодавця, та суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області №480 (48-3/VII-25), укладений між сторонами, не є припиненим, та виставлення орендодавцем рахунків про сплату орендної плати та підписання сторонами актів надання послуг після 30.12.2018 та їх сплата орендарем додатково підтверджує волевиявлення сторін на продовження дії договору.

Суд першої інстанції також дійшов вірного висновку, що позовна вимога позивача про визнання договору оренди продовженим, не є, по суті, вимогою про встановлення юридичного факту, а відповідає передбаченим законом (ст. 20 Господарського кодексу України, ст. 15, ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України) способам захисту порушеного права з огляду на невизнання відповідачем такого права позивача.

Відтак, в силу положень ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч.4 ст. 284 Господарського кодексу України, ст. 764 Цивільного кодексу України договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області від 01.11.2015 № 480 (48-3/VII-25), укладений між сторонами, вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, та позовні вимоги вірно задоволені судом першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги апеляційний суд зазначає наступне:

- апелянтом вірно зазначається, що договір містить п. 12.1, 12.5 про порядок визнання сторонами повідомлень врученими та умови, що договір в будь-якому разі не буде вважатися продовженим. Втім, як вище зазначено судом, умови договору повинні відповідати вимогам Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ст. 6, 627 Цивільного кодексу України). Наведені вище приписи законодавства щодо умов продовження дії договору носять імперативний характер, та законом не визначено, що вказані умови можуть змінюватися у договорах. За таких обставин суд вірно не застосував умови п. 12.1, 12.5 договору;

- способи захисту, як зазначає апелянт від небросовісного орендаря, визначені як у Законі України "Про оренду державного та комунального майна", так і в ст. 651, 782, 783 ЦК України, які надають орендодавцю право дострокового розірвання договору в судовому порядку, а також право односторонньої відмови від договору. В даному випадку апелянт не наводить жодних доказів щодо невиконання чи неналежного виконання орендарем своїх зобов'язань за договором оренди майна, що мало б бути підставою для відмови в продовженні договору. Навпаки, орендар продовжує в повному обсязі і своєчасно сплачувати орендну плату, інших підстав відповідач не наводить.

Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - як ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права підлягає залишенню без змін.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Фармація» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2019 у справі №904/1207/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2019 у справі №904/1207/19 залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта - Обласне комунальне підприємство «Фармація».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 04 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І. М. Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова