ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/46/17
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №5

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Принцевської Н.М.,

Ярош А.І.,

секретар судового засідання - Щербатюк О.В.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Кошліченко В.С., за довіреністю;

від відповідача: Козирь Т.О., за довіреністю;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕРС"

на рішення Господарського суду Одеської області

від 28 вересня 2018 року (повний текст складений 08.10.2018р.)

по справі № 916/46/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕРС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланжерон-Інвест"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ"

2. Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Федорченко Тетяни Михайлівни

про визнання недійсним договору,

суддя суду першої інстанції: Цісельський О.В.

час та місце винесення рішення: 28.09.2019р., м. Одеса, просп. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 25.09.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.09.2018р. по справі №916/46/17 (суддя Цісельський О.В.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕРС" (далі - позивач, ТОВ «ЛІДЕРС») до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланжерон-Інвест" (далі - відповідач, ТОВ «Ланжерон-Інвест» про визнання недійсним договору іпотеки від 27.01.2012р.

В своєму рішенні суд першої інстанції зазначив, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення його прав оспорюваним правочином.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕРС" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій позивач просить рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2018р. по справі №916/46/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, апелянт зазначає, місцевим господарським судом залишено поза увагою те, що оспорюваний договір іпотеки було укладено без погодження з відповідним органом охорони культурної спадщини, чим порушені вимоги статті 319 Цивільного кодексу України, статей 18, 19 Закону України «Про охорону культурної спадщини», статті 6 Закону України «Про іпотеку».

Крім того, сторонами іпотечного договору не дотримано порядку визначення вартості предмета іпотеки, який є пам`яткою архітектури місцевого значення, встановлений Методикою грошової оцінки пам`яток, затвердженою постановою Кабінету міністрів України № 1447 від 26.09.2002 р.

Також, апелянт не згоден, що оскаржуване рішення було винесено без участі третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2018р. для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕРС" визначено колегію суддів у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Колоколова С.І., Ярош А.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕРС".

Ухвалою суду від 06.12.2018р. розгляд справи №916/46/17 призначено на 09.01.2019р. об 11:00 год.

26.12.2018р. від ТОВ "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" та ТОВ "ЛІДЕРС" на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли клопотання про участь представників зазначених підприємств у судовому засіданні в режимі відео конференції.

27.12.2018р. від ТОВ "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" до суду апеляційної інстанції надійшли пояснення, в яких третя особа просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ЛІДЕРС».

Ухвалою суду від 28.12.2018р. у задоволенні клопотань ТОВ "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" та ТОВ "ЛІДЕРС" про участь у судовому засіданні у режимі відео конференції відмовлено, у зв`язку з відсутністю 09.01.2019р. вільних залів судових засідань, обладнаних системою відеоконференцзв`язку в судах, зазначених підприємствами, що підтверджується даними WEB-програми "Бронювання систем відеоконференцзв`язку" https://vr.court.gov.ua щодо подання заявки на проведення судового засідання по справі №916/46/17 09.01.2019р. об 11:00 год. та актом Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2018р.

02.01.2019р. від ТОВ "Ланжерон-Інвест»" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли пояснення, в яких відповідач просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "ЛІДЕРС" без задоволення.

08.01.2019р. від ТОВ "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" до суду надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ЛІДЕРС» по справі №916/46/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі 910/15520/18, яка перебуває в провадженні Господарського суду міста Києва, за позовом ТОВ «ЛІДЕРС» до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтакт», ТОВ «Ланжерон-Інвест» щодо визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та скасування рішення державного реєстратора.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 09.01.2019р. №26 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2019р., у зв`язку з перебуванням судді Ярош А.І. у відпустці, апеляційну скаргу ТОВ «ЛІДЕРС» передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Колоколова С.І., Разюк Г.П.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.01.2019р. справа №916/46/17 прийнята до свого провадження зазначеною судовою колегією та оголошено перерву у судовому засіданні до 30.01.2019р. о 10:00 год.

15.01.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суд від 18.12.2018р. у даній справі, у зв`язку з чим, апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕРС" на рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2018р. було зупинено, а матеріали справи разом з відповідною касаційною скаргою надіслані до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019р. апеляційне провадження у справи №916/46/17 поновлено, розгляд справи призначено на 29.05.2019р. о 10:30 год.

10.05.2019р. від ТОВ "Ланжерон-Інвест" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої відповідач просить доручити Дарницькому районному суду м. Києва.

13.05.2019р. від ТОВ "ЛІДЕРС" до Південно-західного апеляційного господарського суду також надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої позивач просить доручити, зокрема, Північному апеляційному господарському суду.

Відповідно до даних WEB-програми "Бронювання систем відеоконференцзв`язку" https://vr.court.gov.ua подання заявки на проведення судового засідання по справі №916/46/17 29.05.2019 року о 10:30 в режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом міста Києва було неможливе у зв`язку з резервуванням залу судових засідань, обладнаного системою відеоконференцзв`язку, для проведення судових засідань Дарницького районного суду міста Києва з 10:00 до 12:00, що підтверджено актом Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2019р.

Тому, ухвалою суду від 14.05.2019р. було задоволено клопотання ТОВ "ЛІДЕРС" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Північного апеляційного господарського суду.

Проте, 21.05.2019 року з Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов запит на справу №916/46/17 у зв`язку з надходженням до касаційної інстанції заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.03.2019р. та про виправлення описки у вказаній постанові.

Тому, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2019р. провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕРС" на рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2018р. по справі № 916/46/17 було зупинено до повернення матеріалів справи з суду касаційної інстанції.

27.05.2019р. від ТОВ «ЛІДЕРС» до суду апеляційної інстанції надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.

24.06.2019р. матеріали справи №916/46/17 надійшли від Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 02.07.2019р. №352 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2019р., у зв`язку з перебуванням суддів Колоколова С.І. та Разюк Г.П. у відпустці, апеляційну скаргу ТОВ «ЛІДЕРС» передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Принцевської Н.М., Ярош А.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2019р. визначена апеляційна колегія прийняла справу №916/46/17 до свого провадження; апеляційне провадження у справи №916/46/17 поновлено, розгляд справи призначено на 11.09.2019р. о 10:00 год.

03.09.2019р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕРС" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого позивач просить доручити Господарському суду Київської області, або Господарському суду міста Києва, або Північному апеляційному господарському суду, або Київському апеляційному суду.

У зв`язку з тим, що за даними WEB-програми "Бронювання систем відеоконференцзв`язку" https://vr.court.gov.ua подання заявки на проведення судового засідання по справі №916/46/17 11 вересня 2019 року о 10:00 в режимі відеоконференції з вещезазначеними судами було неможливе у зв`язку з резервуванням залу судових засідань, обладнаного системою відеоконференцзв`язку, для проведення судових засідань Господарського суду Київської області з 09:30 до 13:00, Господарського суду міста Києва з 09:00 до 16:30, Північного апеляційного господарського суду з 09:20 до 13:00, а Київського апеляційного суду з 10:00 до 12:00, ухвалою суду від 09.09.2019р. було відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "ЛІДЕРС" про участь у судовому засіданні 11.09.2019р. в режимі відео конференції.

10.09.2019р. від ТОВ «ЛІДЕРС» до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Водночас, ТОВ «ЛІДЕРС» було заявлене клопотання про призначення проведення судового засідання в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого позивач просив доручити Господарському суду Київської області, або Господарському суду міста Києва, або Північному апеляційному господарському суду, або Київському апеляційному суду.

За даними WEB-програми "Бронювання систем відеоконференцзв`язку" https://vr.court.gov.ua подання заявки на проведення судового засідання по справі №916/46/17 25 вересня 2019 року о 10:00 в режимі відеоконференції з вещезазначеними судами було неможливе у зв`язку з резервуванням залу судових засідань, обладнаного системою відеоконференцзв`язку, для проведення судових засідань Господарського суду Київської області з 10:00 до 11:00, Господарського суду міста Києва з 09:30 до 13:00, Північного апеляційного господарського суду з 10:00 до 12:00, а Київського апеляційного суду з 09:00 до 16:00, що підтверджується актом Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2019р.

У судове засідання 11.09.2019р. учасники процесу не з`явились.

Тому, враховуючи неявку у судове засідання 11.09.2019р. представників учасників судового процесу та клопотання ТОВ «ЛІДЕРС» про відкладення, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2019р. судове засідання по справі №916/46/17 було відкладено на 25.09.2019р. о 10:00 год.

19.09.2019р. та 23.09.2019р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланжерон-Інвест" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої відповідач просить доручити будь-якому суду у місті Києві та в якому можливо провести бронювання необхідної дати та часу призначеного судового засідання.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2019р. вищевказане клопотання відповідача було задоволено; проведення судового засідання 25.09.2019 року о 10:00 год. у режимі відеоконференції доручено Солом`янському районному суду міста Києва.

В судовому засіданні 25.09.2019р. представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити. Представник ТОВ «Ланжерон-Інвест» заперечував проти задоволення останньої. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції за відсутністю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Федорченко Тетяни Михайлівни, які не з`явились до суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні 25.09.2019р., яке проводилось в режимі відео конференції, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, розглянувши доводи та вимоги апеляційних скарг, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

27.12.2011 р. між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" був укладений Договір про невідновлювальну кредитну лінію № 6-01-11 (далі - Кредитний договір).

За умовами п. 1.1. Кредитного договору, з врахуванням змін внесених Додатковою угодою №3 від 09.01.2013, Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 28 500 000,00 гри., а Позичальник зобов`язався повернути отримані в рахунок кредитної лінії строком до 25.12.2026 року та сплатити за користування кредитними коштами відсотки по ставці відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, А саме:

А) 10,5 % річних за період з дня надання до терміну повернення кредиту, що зазначений в п.1.1. Кредитного договору;

Б) 15,75 % річних за період з терміну повернення кредиту, що зазначений в п. 1.1. цього договору, а також у випадку порушення строків повернення строків кредитних коштів, що вказаний-п.4.5., 6.1. Кредитного договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов п.3.2. Кредитного договору, відсотки сплачується шляхом перерахування їх на рахунок Банку № 2068.8.048312.001.

27.01.2012 року в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕРС" (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 482 (далі - Договір іпотеки).

Відповідно до п.1. Договору іпотеки, предмет іпотеки - нежитлова будівля, що розташована за адресою: м. Одеса, Лідерсовський бульвар (Лідерсівський) 3-б, площею 756,9 кв.м., що розташована на земельній ділянці площею 0,2139 га, яка перебуває в користуванні Іпотекодавця на підставі Договору оренди землі, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О. 27.09.2004. за Р№ 1043. Вказана нерухомість передана в іпотеку разом з усіма її невід`ємними приналежностями.

Пунктом 2 Договору іпотеки визначено, що предмет іпотеки належить ТОВ "ЛІДЕРС» на праві власності на підставі свідоцтва про право власності серія ЯЯЯ №257793, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 29.08.2005 року, зареєстрованого Комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" в книзі №46неж-51, номер запису 3879, реєстраційний №11963866, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8257897, виданого 06.09.2005р.

Зазначені у п.1. цього договору нежитлові приміщення передаються в іпотеку як забезпечення повернення кредитних коштів, виданих за Договором про невідновлювальну кредитну лінію №6-01-11 від 27.12.2011р. та всіх можливих змін та доповнень до нього на суму 28 500 000.00 грн. строком до 25.12.2026р., а також сплати процентів за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки 10,5 % річних, а також комісійної винагороди за Кредитним договором, неустойки за договором іпотеки або за Кредитним договором, враховуючи відшкодування збитків, завданих прострочкою платежів за Кредитним договором, відшкодування витрат по зверненню стягнення на Предмет іпотеки в повному обсязі (в тому числі витрати за виконавчим написом), визначеному на момент фактичного задоволення вимог (п.4 Договору іпотеки).

Згідно з п.5. Договору іпотеки, узгоджена сторонами ринкова вартість предмету іпотеки становить 25 030 525,00 грн.

Пунктом 8.4.7. Договору іпотеки передбачено право Іпотекодержателя, у разі виникнення права звернення стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до умов іпотечного договору.

Відповідно до п.8.4.8. іпотечного договору Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на Предмет іпотеки у разі неналежного виконання ТОВ "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" будь-яких умов Кредитного договору, у тому числі, але не обмежуючись переліченим нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати щомісячних платежів за Кредитним договором, несвоєчасного повернення сум зобов`язань за Кредитним договором, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Право звернення стягнення на предмет іпотеки Банк набуває також, якщо Іпотекодержатель, відповідно до умов п.3.4. Кредитного договору заявить Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" вимогу повернути кредит та сплатити відсотки, комісійну винагороду до настання строку, зазначеного у п.3.2. Кредитного договору, а Позичальник не виконає зазначене зобов`язання.

Пунктом 11 Договору іпотеки сторони передбачили, що за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя:

- за рішенням суду (п.11.1. Договору іпотеки);

- у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.11.2. Договору іпотеки);

- згідно з застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в п.11.3.1. цього Договору: задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Крім того, згідно з п.8.1.6. Договору іпотеки Іпотекодавець зобов`язаний, зокрема, застрахувати Предмет іпотеки протягом 2-х робочих днів від дати укладення цього Договору на користь Іпотекодержателя на весь період дії Кредитного договору.

Як зазначено Банком, Іпотекодавцем не виконуються вимоги п. 8.1.6. Договору іпотеки, а саме: в 2016 році Предмет іпотеки не застрахований.

Матеріали справи свідчать, що у зв`язку з порушенням Позичальником та Іпотекодавцем умов п.1.1. Кредитного договору Банком 23.12.2016р. за № 3-243110/13203 та 23.12.2016р. за № 3-243110/13205 було направлено на адресу Позичальника та Іпотекодавця листи з вимогами про повернення кредитних коштів, відсотків та пені та вимогу про усунення порушень (в порядку ст. 33-37 Закону України "Про іпотеку").

Проте, вказані вимоги залишились без від реагування.

Тому, Банк звернувся до суду з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" про звернення стягнення на Предмет іпотеки, а саме: нежитлову будівлю, що розташована за адресою: м. Одеса, Лідерсовський бульвар (Лідерсівський) 3-б, площею 756,9 кв.м., що розташована на земельній ділянці площею 0,2139 га з усіма її невід`ємними при належностями, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРС» та визнати за ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» право власності на вищевказаний Предмет іпотеки.

В подальшому, зокрема, в процесі розгляду справи, судом першої інстанції було замінено у справі неналежного відповідача - ТОВ "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" належним - Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕРС".

При цьому, 13.02.2017р. ТОВ «ЛІДЕРС» звернулось до Господарського суду Одеської області із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про визнання недійсним договору іпотеки від 27.01.2012р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. за реєстровим №482.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.02.2017р. позовна заява ТОВ ЛІДЕРС» прийнята до сумісного розгляду.

Також, з матеріалів справи вбачається, що місцевим господарським судом було замінено позивача (первісного кредитора) у справі № 916/46/17 - ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» його правонаступником (новим кредитором) - Товариством з обмеженою відповідальністю "Ланжерон-Інвест".

Матеріали справи свідчать, зокрема, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.09.2018р. було закрито провадження по справі №916/46/17 в частині позовних вимог ТОВ "Ланжерон-Інвест" до ТОВ "ЛІДЕРС" про звернення стягнення на Предмет іпотеки.

Тому, судом першої інстанції були розглянути позовні вимоги ТОВ «ЛІДЕРС» щодо визнання недійсним договору іпотеки від 27.01.2012р.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.12.2005р. між ТОВ «ЛІДЕРС» та Управлінням охорони об`єктів культурної спадщини обласної державної адміністрації (орган охорони) був укладений Охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини, а саме: пам`ятка архітектури місцевого значення загальною площею 756,9 кв.м. по бул. Лідерсовському, 3-б в м.Одесі - колишній особняк, споруджений у 1890-ті рр.

На підставі Охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини від 15.12.2005р., укладеного з Управлінням охорони об`єктів культурної спадщини обласної державної адміністрації, ТОВ «ЛІДЕРС» як власник прийняло на себе зобов`язання щодо охорони відповідного пам`ятки архітектури.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які докази погодження відповідним органом охорони культурної спадщини укладеного в подальшому договору іпотеки, Предметом якого є вказана пам`ятка архітектури.

Отже, саме на підставі відсутності погодження договору іпотеки відповідним органом охорони культурної спадщини ТОВ «ЛІДЕРС» звернулось з відповідним позовом до господарського суду.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Щодо укладення договору іпотеки від 27.01.2012р. без погодження з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, Предмет іпотеки за оспорюваним договором є пам`яткою архітектури місцевого значення, яка включена до реєстру пам`яток архітектури місцевого значення на підставі рішення Одеського облвиконкому від 27.12.1991р. №580 (т.2 а.с. 19) та належить на праві власності ТОВ «ЛІДЕРС» (Іпотекодавець), згідно зі свідоцтвом про право власності від 19.08.2005р., виданим виконавчим комітетом Одеської міської ради, посвідченого нотаріально, зареєстрованого Комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" в книзі №46неж-51, номер запису 3879, реєстраційний №11963866, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8257897, виданого 06.09.2005р.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються положеннями Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать, зокрема, обласні державні адміністрації (ч.1 ст.3 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

За змістом статті 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (тут і далі у редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору) пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності.

При цьому, статтею 319 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору) визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Особливості здійснення права власності на національні, культурні та історичні цінності встановлюються законом.

За приписами ст. 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкти культурної спадщини, що є пам`ятками (за винятком пам`яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України) можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.

Тобто, власник об`єкта культурної спадщини може реалізувати своє суб`єктивне право на таке майно (за винятком пам`яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України) як шляхом його відчуження, так і передачі його у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, у даній справі позивач - ТОВ "ЛІДЕРС" як власник нерухомого майна, що є пам`яткою архітектури місцевого значення, здійснив своє право на цей об`єкт шляхом передачі його в іпотеку у забезпечення вимог первісного кредитора - ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», правонаступником якого (новим кредитором) є ТОВ "Ланжерон-Інвест" і які випливають із Кредитного договору від 27.12.2011р.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому Законом. Таке визначення надає Закон України «Про іпотеку».

Приписами статті 9 Закону України «Про іпотеку» визначено обмеження іпотекодавця в розпорядженні предметом іпотеки, однак він має право володіти та користуватися предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом.

Таким чином, з огляду на загальні положення цього Закону та характер правовідносин сторін за договором іпотеки, який включає в себе домовленість іпотекодержателя та іпотекодавця, щодо встановлення, зміну, припинення іпотечних прав та обов`язків, можна дійти висновку, що оскільки майно, яке є предметом іпотеки, залишається у володінні і користуванні іпотекодавця - власника архітектурної пам`ятки, то погодження відповідного органу охорони культурної спадщини не потрібно. Сам по собі факт відсутності такого погодження відповідного органу не є безумовним підтвердженням наявності підстав для визнання договору недійсним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВСУ від 01.06.2016р. у справі №920/1771/14 (№ 3-449гс16).

Стосовно посилання ТОВ «ЛІДЕРС» на правову позицію викладену в постановах Вищого господарського суду України від 16.06.2015р. та від 09.02.2016р. у справі №920/1771/14 судова колегія звертає увагу, що постанова Вищого господарського суду України від 16.06.2015р. у справі № 920/1771/14 не містить правових висновків щодо застосування норм матеріального права, а постанова Вищого господарського суду України від 09.02.2016р. у справі № 920/1771/14 була скасована постановою Верховного суду України від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14 (провадження № 3-449гс16).

Апеляційний суд цілком погоджується з судом першої інстанції, який зазначив те, що при вирішенні питання звернення стягнення на іпотечне майно у разі порушення боржником зобов`язань за кредитним договором, той факт, що предмет іпотеки є об`єктом культурної спадщини, має бути враховано з огляду на положення статті 20 Закону України «Про охорону культурної спадщини», якими передбачено право привілеєвої купівлі пам`ятки місцевого значення відповідним органом охорони культурної спадщини.

При цьому, нереалізація цим органом такого права, з урахуванням дотримання передбаченої законом процедури повідомлення останнього, не є підставою для заборони відчуження об`єкта культурної спадщини.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що укладеним Договором іпотеки обмежується лише право розпорядження Іпотекодавця, сам Предмет іпотеки залишається у його володінні і користуванні, про що ТОВ «ЛІДЕРС» усвідомлювало при укладанні відповідного договору, а значить, доведеність того, чим порушені права позивача відсутні.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1- 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Приписами статті 203 вказаного Кодексу передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Згідно з ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи вищевикладене та те, що ТОВ «ЛІДЕРС» здійснив своє волевиявлення шляхом укладення договору іпотеки; що у матеріалах справи не міститься жодного доказу, які б свідчили про наявність інших обставин для визнання оспорюваного договору недійсним; що належними та допустимими доказами позивачем не доведено порушення його прав оспорюваним правочином; що матеріалами справи не підтверджується недотримання вимог законодавства при укладанні відповідного договору іпотеки, апеляційна колегія приходить до висновку, що сторонами при укладанні договору іпотеки від 27.01.2012р. жодним чином не порушено вимог чинного законодавства України, тому підстав для задоволення поданого ТОВ «ЛІДЕРС» позову та визнання вказаного договору не дійсним не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та не впливають на правильність вирішення спору по суті, тому, відхиляються колегією суддів як необґрунтовані та такі, що суперечать фактичним обставинам справи і вимогам закону.

Щодо зауважень апелянта стосовно недотримання порядку визначення вартості даного предмета іпотеки, встановленого Методикою грошової оцінки пам`яток, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України №1447 від 26.09.2002р.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про охорону культурної спадщини» кожна пам`ятка має майнову цінність, що обчислюється у грошовій одиниці України. Пам`ятки підлягають грошовій оцінці за нормативами і методиками, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Методика грошової оцінки пам`яток, затверджена постановою Кабінету Міністрів України №1447 від 26.09.2002р. (далі - Методика), визначає процедури проведення грошової оцінки пам`яток археології, історії, монументального мистецтва, архітектури та містобудування, садово-паркового мистецтва, ландшафтних пам`яток національного та місцевого значення, занесених до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Вартість пам`ятки - це вартість, визначена в процесі проведення незалежної оцінки на певну дату з урахуванням історичної, архітектурної, художньої, наукової та іншої цінності. Дія Методики поширюється на випадки проведення суб`єктами оціночної діяльності грошової оцінки пам`яток та щойно виявлених об`єктів культурної спадщини до вирішення питання про занесення їх до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а саме: відчуження; передачі у володіння, користування, управління; передачі в оренду; переоцінки основних фондів для цілей бухгалтерського обліку; передачі в заставу; передачі до статутного фонду господарського товариства; страхування; інші випадки, передбачені законодавством ( п.п. 2, 3 Методики).

Отже, обов`язок здійснювати грошову оцінку пам`ятки покладено на орган охорони культурної спадини, який приймає рішення про віднесення певних об`єктів до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а не на власника майна та/або іпотекодержателя.

Щодо незгоди апелянта про винесення оскаржуваного рішення без участі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ".

Згідно вимог ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України визначено основні способи захисту цивільних прав та інтересів.

Пунктом 3. ч.3. ст.277 Господарського процесуального кодексу передбачено, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є розгляд справи господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою

Як свідчать матеріали справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" не заявлялось вимог щодо порушення його прав. Доказів надсилання третьою особою апеляційної скарги, стосовно будь-якої незгоди з винесеним оскаржуваним рішенням, у матеріалах справи також не міститься. Заперечення або зауваження з боку ТОВ "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" щодо винесення місцевим господарським судом рішення без його участі у матеріалах справи відсутні.

Крім того, про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ЛІДЕРС" на рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2018р. по справі №916/46/17 та про кожне судове засідання у суді апеляційної інстанції третю особу було повідомлено належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень Південно-західного апеляційного господарського суду, які були отримані ТОВ "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ", згідно з підписом уповноваженого на таке отримання представника підприємства.

Однак, за власною волею ТОВ "ЛЮКСТРЕЙДКОМПАНІ КИЇВ" не виявив бажання заявити свою незгоду щодо свого заперечення стосовно вищезазначеного процесуального питання.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд зазначає, що принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відтак, приймаючи до уваги положення чинного законодавства і встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ТОВ «ЛІДЕРС» не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2018р. у справі №916/46/17 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРС» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2018р. у справі №916/46/17 залишити без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови підписаний 30.09.2019р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Ярош А.І.