ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"27" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2779/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглянувши заяву Українсько-американського спільного підприємства „Трейс про забезпечення позову від 26.09.2019р. вх. № ГСОО 2-4649/19 у справі №916/2779/19

За позовом: Українсько-американського спільного підприємства „Трейс (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, буд. 23; )

До відповідача: Приватного підприємства „Вторіс (65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, буд. 32; )

Про стягнення 105034,17 грн.

Заява Українсько-американського спільного підприємства „Трейс про забезпечення позову від 26.09.2019р. вх. № ГСОО 2-4649/19 розглядається судом відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України без повідомлення учасників справи.

Встановив: Позивач Українсько-американське спільне підприємство „Трейс звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства „Вторіс про стягнення 105034,17 грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовано неналежним виконанням з боку Приватного підприємства „Вторіс прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки №07-04/2019 від 15 квітня 2019 року та направлено на стягнення 91565,00 грн. основного боргу, 12395,49 грн. пені та 1073,68 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.09.2019р. прийнято позовну заяву Українсько-американського спільного підприємства „Трейс до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2779/19. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "09" жовтня 2019 р. о 14:40. Запропонувано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано учасників справи у засідання на 09.10.2019р. о 14:40. Повідомлено учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

26.09.2019р. до господарського суду Одеської області до господарського суду Одеської області від Українсько-американського спільного підприємства „Трейс надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач просить суд вжити захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, які містяться на банківському рахунку (п/р НОМЕР_1 у відділенні „Одеська регіональна дирекція ПАТ „МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК, МФО 380582) Приватного підприємства „Вторіс () в розмірі 105034,17 грн., що відповідає розміру ціни позову Українсько-американського спільного підприємства „Трейс.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.09.2019р. заяву передано на розгляд судді Д`яченко Т.Г.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову вх. № ГСОО 2-4649/19 від 26.09.2019р., Українсько-американським спільним підприємством „Трейс було зазначено суду наступне.

Предметом позову є стягнення з Приватного підприємства „Вторіс заборгованості за Договором поставки №07-04/2019 від 15 квітня 2019 року 91565,00 грн. основного боргу, 12395,49 грн. пені та 1073,68 грн. 3% річних.

Українсько-американським спільним підприємством „Трейс було зазначено суду, що заявник намагався вжити засобів досудового врегулюванню спору, а саме 12.08.2019р. направив відповідачу Претензію №0482/0014-А, з вимогою погасити заборгованість, та вказано, що платежів до моменту подання позовної заяви на рахунок Українсько-американського спільного підприємства „Трейс не надходило. Також позивачем було зазначено, що відповіді від відповідача ним отримано не було.

Позивачем було вказано, що виходячи із наведеного, Українсько-американське спільне підприємство „Трейс має всі підстави вважати, що Приватне підприємство „Вторіс після відкриття провадження у справі буде уникати сплати заборгованості на користь позивача.

На підставі викладеного, Українсько-американське спільне підприємство „Трейс керуючись ст. 137 ГПК України вважає за необхідне обрати захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти на банківському рахунку відповідача.

Також позивачем було зазначено суду, що відповідно до ст. ст. 137, 141 ГПК України заявник зобов`язується забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Розглянувши заяву Українсько-американського спільного підприємства „Трейс про забезпечення позову від 26.09.2019р. вх. № ГСОО 2-4649/19, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до позовної заяви, правовідносини між Українсько-американським спільним підприємством „Трейс та Приватним підприємством „Вторіс виникли на підставі укладеного між ними 15 квітня 2019р. Договору 07-04/2019.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Положеннями абз. 1 ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16).

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача за Договором №07-04/2019 від 15 квітня 2019 року 91565,00 грн. основного боргу, 12395,49 грн. пені та 1073,68 грн. 3% річних.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Між тим, на переконання суду, у заяві позивача про забезпечення позову відсутні посилання на наявність будь-яких доказів задля встановлення обставин, з якими позивачем пов`язується необхідність застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, господарський суд зазначає, що така підстава, як факт ухилення відповідача від виконання зобов`язань за спірним договором, не може бути безумовною підставою для забезпечення позову, а невиконання зобов`язань відповідачем ще потребує доведення, тому не можна розглядати твердження позивача, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення поданого позову.

Згідно з ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відмову Українсько-американському спільному підприємству „Трейс у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

Керуючись ст.ст.136-138,140,234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Українсько-американському спільному підприємству „Трейс у задоволенні заяви про забезпечення позову від 26.09.2019р. вх. № ГСОО 2-4649/19 у справі №916/2779/19.

Ухвала набирає чинності 27.09.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Копію ухвали направили на адресу: Українсько-американському спільному підприємству „Трейс (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, буд. 23.

Суддя Т.Г. Д`яченко