ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
30.09.2019 Справа №905/639/19
Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.,
розглянувши матеріали справи
за позовом Державного підприємства «Енергоринок», м.Київ
до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», м.Краматорськ Донецької області
про стягнення 2284229,10грн пені
без виклику представників сторін,
Державне підприємство «Енергоринок», м.Київ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 2284229,10грн пені.
Ухвалою від 15.04.2019 господарський суд у складі судді Шилової О.М. прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №905/639/19 за правилами загального позовного провадження.
08.05.2019 на адресу суду надійшла заява №01/44-8691 від 06.05.2019 Державного підприємства «Енергоринок» про відвід судді Шилової О.М. від розгляду справи №905/639/19 (підписана директором позивача). Ухвалою від 10.05.2019 заява визнана необґрунтованою та на підставі автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Демідової П.В. Ухвалою від 14.05.2019 у задоволенні заяви про відвід судді Шилової О.М. відмовлено з посиланням на ч.4 ст.35 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України, оскільки підставою для заявлення відводу визначена незгода позивача із низкою рішень, прийнятих суддею Шиловою О.М. в інших справах, а саме з рішенням від 07.02.2017 у справі №905/3308/16 та ухвалою від 04.11.2015 у справі №905/2405/15.
Тобто даний відвід був заявлений позивачем безпідставно і перешкоджав розгляду справи законним складом суду.
Тобто даний відвід був заявлений позивачем безпідставно і перешкоджав розгляду справи законним складом суду.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 у справі №905/639/19 ухвалу господарського суду від 18.07.2019 про зупинення провадження у справі №905/639/19 скасовано.
09.09.2019 на адресу суду надійшла заява б/н від 04.09.2019 Державного підприємства «Енергоринок» про відвід судді Шилової О.М. від розгляду справи №905/639/19 (підписана представником позивача за довіреністю №35 від 03.09.2019 адвокатом Гордієм Ростиславом Анатолійовичем). Підставою для заявлення відводу визначено наступне: розгляд клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №905/639/19 тричі відкладався; ухвалою від 18.07.2019 клопотання про зупинення провадження у справі задоволене, при цьому доводи позивача не враховані; 02.09.2019 судом апеляційної інстанції скасована ухвала від 18.07.2019 про зупинення провадження у справі №905/639/19. Ухвалою судді Шилової О.М. від 09.09.2019 заява б/н від 04.09.2019 про відвід судді Шилової О.М. від розгляду справи №905/639/19 визнана такою, що повторно подана з підстав, розглянутих судом раніше, а також є завідомо безпідставною; подана втретє Державним підприємством «Енергоринок» заява про відвід судді Шилової О.М. від розгляду справи №905/639/19 визнана судом зловживанням позивачем своїми процесуальними правами та спробою чинити тиск на суд; заява б/н від 04.09.2019 залишена без розгляду.
При цьому суд наголошує на такому: зі змісту поданої адвокатом Гордієм Р.А. заяви про відвід (абз.4 арк.4 заяви) вбачається, що адвокату було відомо про всі попередньо подані позивачем заяви про відвід судді у справі №905/639/19.
За приписом ч.3 ст.38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до імперативного припису ч.4 ст.35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Наведені положення процесуального закону мали бути відомі представнику позивача за довіреністю Гордію Р.А. як особі, що здійснює адвокатську діяльність.
Проте після додаткового роз`яснення судом позивачу змісту ч.4 ст.35 ГПК України (ухвала від 10.05.2019 у справі №905/639/19) адвокат Гордій Р.А. послався на незгоду з процесуальними рішеннями судді як на підставу для відводу, що є грубим порушенням ст.43 ГПК України, яка забороняє зловживання процесуальними правами.
Отже, у діях адвоката ОСОБА_1 суд вбачає свідоме зловживання процесуальними правами з метою змінити склад суду, обраний відповідно до приписів ст.32 ГПК України для розгляду справи №905/639/19, шляхом заявлення третього і безпідставного відводу та намагання у такий спосіб чинити тиск на суд.
Відповідно до ст.ст.126, 129 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
У п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» роз`яснено: положення ч.2 ст.126 Конституції України про те, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.
Відповідно до ст.6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.
Згідно зі ст.48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом.
За змістом п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» під втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення.
Свобода від необґрунтованого зовнішнього втручання є загальновизнаним принципом (Основні принципи ООН, п. 2; Рекомендація N R (94) 12, Принцип I (2)(d)), у якому йдеться: «У законі повинні бути передбачені санкції щодо тих осіб, які прагнуть вплинути на суддів у будь-якій формі». Як загальний принцип свобода від необґрунтованого впливу й необхідність у крайніх випадках покарань за спробу такого впливу є невідворотними (п.63 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судової влади та незмінюваності суддів).
§2 Основних принципів незалежності судової влади передбачає, що судова влада повинна вирішувати справи неупереджено, на основі фактичних даних та відповідно до закону, не підпадати під будь-які обмеження, зовнішні впливи, стимули, тиск, погрози чи втручання, прямі чи опосередковані, з боку будь-якої зі сторін чи з іншої причини.
КРЄС підкреслила у своєму висновку №1(2001), що судова незалежність не є прерогативою чи привілеєм суддів, але є передумовою верховенства закону та гарантією для тих, хто шукає та очікує на правосуддя (п.5 висновку №(2013)16 Консультативної ради європейських суддів про відносини між суддями та адвокатами).
За змістом довіреності №35 від 03.09.2019, виданої на ім`я адвоката Гордія Р.А., останній діє в тому числі відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон «Про адвокатуру») адвокатська діяльність незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону «Про адвокатуру» представництво вид адвокатської діяльності, що полягає, зокрема, в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону «Про адвокатуру» адвокатська діяльність здійснюється, зокрема, на принципах верховенства права та законності.
Згідно з ч.1 ст.20 Закону «Про адвокатуру» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.
Пунктом 1 ч.1 ст.21 Закону «Про адвокатуру» передбачено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики.
Відповідно до ст.7 Правил адвокатської етики (затв. Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) у своїй професійній діяльності адвокат зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності. Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.
Відповідно до ст.42 Правил адвокатської етики представляючи інтереси клієнта, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог цих Правил, не виявляти неповаги до суду (суддів), поводитись гідно і коректно.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.
Добросовісність це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні ними своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.
Зловживання правом це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право, що, на переконання суду, і мало місце у даній справі.
За приписами ч.ч.3, 4 ст.43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Адвокат Гордій Р.А. в порушення Закону «Про адвокатуру» та Правил адвокатської етики, подаючи завідомо безпідставну заяву про відвід судді Шилової О.М. від розгляду справи №905/639/19, використав свої знання та професійну майстерність не для належного захисту й представництва прав та законних інтересів свого клієнта у суді, а з метою зловживання процесуальними правами, яке полягає у недобросовісному використанні таких прав і спрямоване на свідоме перешкоджання відправленню судочинства законно визначеним складом суду.
В ухвалі від 11.05.2018 у справі №905/2065/16 Верховний суд наголосив: «Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.
Господарський процесуальний обов`язок сторони це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.
Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей, вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.»
Частиною 1 ст.131 ГПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
За приписами п.2 ч.1, ч.3 ст.135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи, може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність застосування до адвоката Гордія Р.А. за зловживання процесуальним правом на відвід заходу процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 9605,00грн.
Керуючись ст.ст.43, 86, 131, 135, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала є виконавчим документом і може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття (до 31.12.2019 включно).

Ухвала набирає законної сили 30.09.2019 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.М. Шилова

(Олена Миколаївна Шилова)

надруковано 3 примірники:

1 до справи, 1 ДСАУ,

1 адвокату Гордію Р.А.