ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.19 Справа № 917/1483/17

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., при секретарі судового засідання Сілаєвій О.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"

до Повного товариства "Іванов - фірма "Свагі"

про стягнення 21301,87 грн.

За участю представника позивача: Данілова Н. Н.;

від відповідача: не з`явився

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до Командитного товариства "Горшкова та інші - фірма "Свагі" про стягнення 21301,87 грн., з них: 10491,22 грн. - основного боргу за договором на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 477 від 01.08.2010р., 10491,22 грн. - пені, 97,21 грн. - 3% річних, 222,22 грн. - інфляційних.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює оплату послуг з теплопостачання.

За ухвалою суду від 12.09.2019 року замінено відповідача - Командитне товариство "Горшкова та інші - фірма "Свагі" (ідентифікаційний код 23812545) його правонаступником Повним товариством "Іванов "Фірма Свагі" (ідентифікаційний код 2382545)$ (а.с.122-123).

Відповідач відзив на позов не надав.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

За ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

За ухвалою суду від 05.09.2017 року порушено провадження у справі № 917/1483/17, призначено справу до судового розгляду на 26.09.2017р. (а.с.1-2).

За ухвалою суду від 26.09.2017 року відкладено розгляд справи на 17.10.2017р. (а.с.48-49).

В судових засіданнях від 17.10.2017р. та 07.11.2017р. оголошувалися перерви (а.с.56, 60).

За ухвалою від 16.11.2017р. провадження у справі було зупинено до набрання законної сили ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.11.2017р. у справі № 816/1431/17 (а.с.90-91).

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною першою статті 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Тобто, справи, у яких ціна позову не перевищує 192100,00 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За ухвалою суду від 28.08.2019 року поновлено провадження у справі № 917/1483/17, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи (а.с.110-111).

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 06.09.2017р., від 29.08.2019р., від 13.09.2019р. (а.с.23-24, 112-113, 124).

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.08.2019р. Повне товариство "Іванов "Фірма Свагі" зареєстроване за адресою: 36034, м. Полтава, вул. Великотирнівська, буд. 39А. (а.с.105).

Ухвала суду від 28.08.2019р., надіслана відповідачу на адресу: 36034, м. Полтава, АДРЕСА_1 , буд. 39А., повернулася до суду з відміткою поштового відділення інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (а.с.125-127).

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом п.п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Таким чином, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України ухвала суду від 12.09.2019р вважається врученою відповідачу.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 01.10.2019р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" (позивачем) та Командитним товариством "Горшкова та інші - фірма "Свагі" (правонаступником якого є Повне товариство "Іванов "Фірма Свагі"; відповідачем) укладено договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 477 від 01.08.2010р. з невід`ємними додатковими угодами до нього (далі - Договір).(а.с.12-13).

Відповідно до п.1 даного Договору позивач (теплопостачальна організація) бере на себе зобов`язання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщень споживача (відповідача) до межі розподілу балансової належності теплової мережі будівель відповідача перукарні по вул. В.-Тирнівська, 39а.

Згідно п. 21 Договору він укладений по 31.12.2015р. і вважається продовженим щорічно, якщо за місяць до закінчення його строку не надійде заяви від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Доказів про припинення строку дії договору сторони суду в порядку ст. 74 ГПК України не надали, отже договір є діючим.

В п. 15 Договору (в редакції Додаткової угоди № 2) визначено, що розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії, на підставі виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та згідно з абз. 7 ст. 16 Закону України «Про теплопостачання» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг встановлює тарифи на теплову енергію суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках у сфері теплопостачання.

Тариф на теплову енергію, що виробляється та постачається підприємством «Полтаватеплоенерго» встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Вказаною комісією тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів встановлені в такому розмірі:

1389,88 грн./Гкал (без ПДВ) з 30 грудня 2016 року на підставі постанови №2126 від 02.12.2016р.;

1513,28 грн./Гкал (без ПДВ) з 24 листопада 2017 року на підставі постанови №151 від 01.02.2017р.;

Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (надалі Правила) розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі.

Відповідно до п. 14 Договору (в редакції Додаткової угоди №2), обсяг теплової енергії, який постачається Споживачу в розрахунковому періоді, визначається Теплопостачальною організацією розрахунковим способом відповідно до теплового навантаження об`єктів (згідно СНиП 2.04.05-91 «Отопление, вентиляция и кондиционирование») з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, визначеної згідно СНиП 2.01.01-82 (Строительная климатография и геофизика) та наведений в п. 3 Додатку «Розрахунок обсягу теплової енергії», який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 15.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 2) споживач зобов`язується сплачувати за теплову енергію у строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

За період січень 2017р. травень 2017р. позивачем поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 19191,22 грн.

На оплату наданих послуг позивачем виписані відповідачу відповідні рахунки за № АВ-870 від 31.01.2017р., № АВ-2491 від 28.02.2017р., № АВ-4892 від 31.03.2017р., № АВ-5781 від 30.04.2017р., № АВ-6730 від 26.05.2017р. (а.с.33-37).

Також позивачем було складено відповідні акти приймання-передачі теплової енергії № АВ-1709 від 31.01.2017р., № АВ-4939 від 28.02.2017р., № АВ-9722 від 31.03.2017р., № АВ-9723 від 31.03.2017р., № АВ-11490 від 30.04.2017р., № АВ-13376 від 31.05.2017р. (а.с.38-41).

Факт направлення вказаних рахунків та актів відповідачу підтверджується реєстрами доставки рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії за січень 2017р. травень 2017р. (а.с.42-46).

За п. 9 Договору (в редакції Додаткової угоди №1) факт отримання споживачем теплової енергії фіксується щомісячно актом приймання-передачі теплової енергії, який складається сторонами. У разі неповернення споживачем акту у вказаний термін, він вважається оформленим і підтверджує факт надання споживачу теплової енергії.

Відповідач заперечень щодо постачання теплової енергії чи інших претензій позивачу не пред`явив.

Відповідач свої зобов`язання по оплаті виконав частково на суму 8700,00 грн. Залишок заборгованості в сумі 10491,22 грн. відповідачем не сплачено.

Таким чином, за відповідачем утворилася заборгованість в розмірі 10491,22грн.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і одностороння відмова від виконання зобов"язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України від 02.06.2005р. № 2633-IV "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч.6 ст. 25 Закону № 2633).

Відповідач в порушення умов Договору оплату спожитої теплової енергії в установлений строк не провів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 10491,22 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В п. 15.3. Договору (в редакції Додаткової угоди №2) встановлено, що у випадку неоплати за надані послуги нараховується пеня в розмірі 1% за кожний день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно Закону України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги» № 686-ХІ від 20.05.99р., а також стягуються 3% річних та інфляційні витрати від простроченої суми згідно зі ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На цій підставі позивачем заявлено вимоги про стягнення 10491,22 грн. пені за період 15.02.2017р. - 13.06.2017р., 222,22 грн. - інфляційних за період березень 2017р. - травень 2017р., 97,21 грн. - 3% річних за період 15.02.2017р. - 13.06.2017р.

Суд, провівши перевірку правильності нарахування штрафних санкцій встановив, що заявлена до стягнення сума не перевищує розрахункову. Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені, інфляційних та 3% річних підлягають задоволенню.

Позивач у позові також прохає відшкодувати йому за рахунок відповідача судові витрати у вигляді судового збору.

Позивач за розгляд даного спору сплатив 1600,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 74275 від 28.08.2017р. (а.с.9)

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України вказані судові витрати повністю покладаються на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Повного товариства "Іванов - фірма "Свагі" (вул. Великотирнівська, буд.39а, м.Полтава, 36034; ідентифікаційний код 23812545) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (м. Полтава, вул. Комарова, 2а, ідентифікаційний код 03338030) 10491грн. 22коп. основного боргу, 10491грн. 22коп. пені, 97грн. 21коп. - 3% річних, 222грн. 22коп. інфляційних, 1600грн. 00коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (через Господарський суд Полтавської області).

Дата складення повного судового рішення: 02.10.2019р.

Суддя Т. М. Безрук