ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Справа№ 911/446/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Мартюк А.І.

Сітайло Л.Г.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Здоренко В.Є. ( довіреність б/н від 07.05.2019);

від відповідача - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Рада"

на рішення Господарського суду Київської області від 24.06.2019

у справі № 911/446/19 (суддя Шевчук Н.Г.)

За позовом Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, в особі Виробничого комплексу "Техносервіс" Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною

до Малого приватного підприємства "Рада"

про стягнення 1 189 598, 75 грн. за договором оренди № 1612/2015 від 16.12.2015

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.06.2019 у справі № 911/446/19 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 044 040,23грн., яка складається з 875 611,60грн. основного боргу, 43 780, 55 штрафу, 51 486, 03грн. пені, 54 076, 91грн. інфляційних втрат та 19 085, 14 грн. - 3% річних та 15 660, 60грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- строк дії договору не закінчився, докази (акту приймання-передачі) повернення орендарем орендованого майна орендодавцю відсутні, відповідач користується орендованим майном, а тому повинен здійснювати щомісячні орендні платежі у встановлений договором строк - на умовах попередньої оплати в безготівковому порядку на банківський рахунок орендодавця не пізніше 15-го числа кожного місяця;

- договором не передбачений порядок обов`язкового направлення орендодавцем орендарю рахунків на оплату орендних платежів, а Закон України "Про оренду державного та комунального майна" не пов`язує виникнення у орендаря обов`язку сплати чергового платежу по договору з направленням орендарем відповідного рахунку;

- відповідач доводи позивача не спростував, докази оплати заборгованості за орендоване майно за договором №1612/2015 від 16.12.2015 в сумі 875 611,60 грн., не надав.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 24.06.2019 у справі № 911/446/19, прийняти постанову, якою ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- ДП «Укрекоресурси» додано до матеріалів справи копії рахунків-фактур, актів виконаних робіт та копії квитанцій щодо направлення на адресу МПП «Рада» рекомендованих листів, в даних рекомендованих листах знаходилися лише акти виконаних робіт, жодних рахунків фактур на адресу МПП «Рада» не надходило; суд першої інстанції не зобов`язав позивача надати належні докази направлення рахунків-фактур на адресу відповідача, зокрема описів вкладення до цінного листа або ж рахунків-фактур з відмітками уповноважених працівників МПП «Рада» про їх одержання;

- до моменту належного виконання зі сторони ДП ««Укрекоресурси» своїх зобов`язань, щодо направлення МПП «Рада» рахунків про сплату орендної плати, обов`язок відповідача, щодо сплати позивачу орендних платежів, є відстрочений на час прострочення орендодавця;

- додаткові угоди №6 від 24 жовтня 2017 року, №7 від 01 грудня 2017, №8 від 30 липня 2018 до договору №1612/2015 від 16.12.2015, не визнавались в судовому порядку недійсними і є обов`язковими для сторін та встановлюють, що по 30 липня 2018 року включно, між сторонами відсутні будь-які претензії одна до одної, у тому числі і щодо сплати грошових коштів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 колегією суддів у складі головучого судді Пашкіної С.А., суддів Дідиченко М.А., Сітайло Л.Г. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Малого приватного підприємства "Рада" на рішення Господарського суду Київської області від 24.06.2019, справу № 911/446/19 призначено до розгляду на 15.08.2019.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2019 у зв`язку з перебуванням судді Дідиченко М.А. у відпустці, у справі № 911/446/19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 14.08.2019 у справі № 911/446/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Сітайло Л.Г., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Сітайло Л.Г., Мартюк А.І. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Рада" на рішення Господарського суду Київської області від 24.06.2019 у справі № 911/446/19.

Від позивача (05.08.2019) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 24.06.2019 залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- відповідачем неправильно вказано про те, що у відповідача виникає обов`язок сплати орендної плати лише після отримання рахунків на оплату від позивача, оскільки такий висновок суперечить п.3.4 договору, де вказано про те, що орендна плата сплачується на умовах попередньої оплати на підставі виставлених рахунків в безготівковому порядку на банківських рахунок орендодавця не пізніше 15-го числа кожного місяця;

- судом першої інстанції правильно встановлено, що зазначення у додаткових угодах про відсутність у сторін претензій одна до одної не слід вважати доказом відсутності у нього заборгованості по орендній платі, оскільки ці додаткові угоди не визначали стан розрахунків по договору.

Крім того, в матеріалах справи наявне клопотання ( надійшло до суду 30.08.2019) позивача про долучення детальних розрахунків позовних вимог до матеріалів справи, яке задовольняється та долучається до матеріалів справи.

В судовому засіданні 15.08.2019 оголошено перерву до 23.09.2019.

В судове засідання 23.09.2019 не з`явився представник відповідача.

23.09.2019 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке відповідач обґрунтовує тим, що повноважений представник відповідача 23.09.2019 буде зайнятий в іншому судовому засіданні в місті Коростень, Житомирської області.

Розглянувши у судовому засіданні 23.09.2019 клопотання відповідача про відкладення, судова колегія відмовляє у його задоволенні з огляду на те, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує кількості представників. Так, юридичну особу за посадою може представляти її керівник. Інші особи можуть бути її представниками, якщо вони діють у межах, визначених законодавством чи установчими документами юридичної особи.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, зазначений у клопотанні представник є не єдиною особою, що має право представляти інтереси товариства в суді.

Судовою колегією також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи те, що відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відхилено, представником відповідача були надані пояснення в судовому засіданні 15.08.2019 ( протокол судового засідання від 15.08.2019) по суті спору, з урахуванням думки представника позивача щодо можливості розгляду апеляційної скарги у справі за відсутності представника відповідача, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у справі у відсутності представника відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судовою колегією встановлено.

Між Виробничим комплексом "Техносервіс" Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, як орендодавцем, та Малим приватним підприємством "Рада", як орендарем, 16.12.2015 року укладено договір № 1612/2015 оренди окремого індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до пункту 1.2. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене рухоме майно (далі - Майно), що перебуває на балансі Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, вартість якого визначена згідно із Звітом про оцінку Майна та висновком про вартість об`єкта оцінки станом на 05 жовтня 2015 року і становить за незалежною оцінкою 6 007 554 (шість мільйонів сім тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок без ПДВ. Перелік майна, яке передається в оренду зазначається в Додатку №1 до цього договору.

Згідно пункту 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами вказаного договору та акту прийому-передачі майна, який є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 3.1. договору орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить за базовий місяць розрахунку 131 050 (сто тридцять одна тисяча п`ятдесят) гривень 00 копійок без ПДВ.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (пункт 3.2. договору).

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (пункт 3.3. договору).

Відповідно до обов`язків орендаря, які визначені розділом 6 договору, орендар зобов`язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату орендодавцю. Відповідно до пункту 3.4. договору орендна плата сплачується на умовах попередньої оплати на підставі виставлених рахунків в безготівковому порядку на банківський рахунок орендодавця не пізніше 15-го числа кожного місяця.

Умовами договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцем з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати за весь період заборгованості (пункт 3.10. договору).

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар сплачує штраф у розмірі 5% від суми заборгованості (пункт 3.11. договору).

Пунктом 5.1. договору зазначено, що у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути майно орендодавцеві у стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря. Оформити акт приймання-передачі.

Вказаний договір укладено строком на п`ять років, що діє з 16.12.2015 до 15.12.2020 включно (пункт 12.1. договору).

В додатку № 1 до договору оренди №1612/2015 від 16.12.2015 зазначено перелік майна, що передається орендарю на умовах цього договору.

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв майно, що є об`єктом оренди за договором. В підтвердження цього надано акти приймання-передачі окремого індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності, від 31.12.2015 з підписами обох сторін.

До договору оренди №1612/2015 від 16.12.2015 між сторонами укладено ряд додаткових угод, які підписані уповноваженими особами та скріплені їх печатками.

Додатковою угодою № 1 від 04.07.2016 та додатковою угодою № 2 від 10.10.2016 сторони за договором оренди погодили внести зміни до Розділу 14 договору "Юридичні адреси та банківські реквізити сторін" в частині зміни відомостей про орендодавця.

Додатковою угодою № 3 від 01.12.2016 сторони за договором оренди погодили зупинити на період з 01.12.2016 по 31.12.2016 дію пункту 3.3. договору.

Додатковими угодами № 4 від 01.06.2017 та № 5 від 06.09.2017 сторонами договору оренди погоджено внести зміни до розділу 14 договору "Юридичні адреси та банківські реквізити сторін" в частині зміни відомостей про орендодавця.

Додатковими угодами № 6 від 24.10.2017, № 7 від 01.12.2017 та № 8 від 30.07.2018 сторони погодили внести зміни до додатку №1 до договору оренди окремого індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до:

- угоди № 6: виключити з переліку позицію - Контейнер металевий зелений об`єм 1,1 м. куб. та змінили кількість орендованого майна. Пунктом 1.3. додаткової угоди № 6 від 24.10.2017 до договору, пункт 3.1 договору погодили викласти в наступній редакції: "3.1. Орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить за базовий місяць розрахунку 116 642(сто шістнадцять тисяч шістсот сорок дві) гривень 60 копійок без ПДВ";

- угоди № 7: виключити з переліку позицію - автомобіль MAN TGA 26.310 (вантажний сміттєвоз), змінили кількість орендованого майна та виклали пункт 3.1. договору оренди в новій редакції зазначивши, що орендна плата за базовий місяць становить 120 706 (сто двадцять тисяч сімсот шість) гривень 65 копійок без ПДВ;

- угоди № 8: змінили кількість орендованого майна, затвердили орендну плату за базовий місяць у розмірі 79 392 (сімдесят дев`ять тисяч триста дев`яносто дві) гривні 03 копійки без ПДВ. Пунктом 1.3. додаткової угоди № 8 до договору оренди затвердили орендну плату за базовий місяць в розмірі 121325 (сто двадцять одна тисяча триста двадцять п`ять) гривень 88 копійок. Пунктом 1.4. додаткової угоди пункт 3.3 договору виключили.

Виконання додаткової угоди № 8 від 30.07.2018 про внесення змін до договору оренди №1612/2015 від 16.12.2015 підтверджується додатком № 1 до додаткової угоди №8 від 30.07.2018 та актом приймання-передачі від 30.07.2018, підписаними сторонами та скріплені їх печатками.

На виконання умов договору з метою до судового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлена претензія № 53 від 21.09.2018 з вимогою про оплату заборгованості по орендним платежам в розмірі 803 501,85 грн., а також пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, що складає 12 517,58 грн., нарахованої відповідно до пункту 3.10. договору.

Претензія залишена відповідачем без відповіді та належного реагування, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за період з 16.05.2016 по 31.01.2019 на загальну суму 1189598,75 грн.

Згідно з статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до положень статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч.1 статті 284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є зокрема, орендна плата з урахуванням її індексації.

За змістом ч.1 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно ч.1 ст.759, ч.1 ст.761, ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі, або особа, якій належать майнові права. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Закон України "Про оренду державного та комунального майна", норми якого є спеціальними, регулює відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Так, ч.3 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Господарським судом Київської області встановлено, що строк дії договору не закінчився, докази (акту приймання-передачі) повернення орендарем орендованого майна орендодавцю відсутні, відповідач користується орендованим майном, а тому повинен здійснювати щомісячні орендні платежі у встановлений договором строк - на умовах попередньої оплати в безготівковому порядку на банківський рахунок орендодавця не пізніше 15-го числа кожного місяця.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що жодних рахунків фактур на адресу МПП «Рада» не надходило, а суд першої інстанції не зобов`язав позивача надати належні докази направлення рахунків-фактур на адресу відповідача, отже до моменту належного виконання зі сторони ДП ««Укрекоресурси» своїх зобов`язань щодо направлення МПП «Рада» рахунків про сплату орендної плати, обов`язок відповідача щодо сплати позивачу орендних платежів є відстрочений на час прострочення орендодавця, не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки такі доводи суперечать пункту 3.4 договору, відповідно до якого орендна плата сплачується на умовах попередньої оплати на підставі виставлених рахунків в безготівковому порядку на банківський рахунок орендодавця не пізніше 15-го числа кожного місяця. Отже сторони погодили обов`язок орендаря сплачувати оренду плату саме щомісяця і не пізніше 15 числа звітного місяця.

Суд першої інстанції правильно встановив, що договором не передбачений порядок обов`язкового направлення орендодавцем орендарю рахунків на оплату орендних платежів, а Закон України "Про оренду державного та комунального майна" не пов`язує виникнення у орендаря обов`язку сплати чергового платежу по договору з направленням орендодавцем відповідного рахунку.

Крім того, не можуть бути покладі в основу рішення, доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що зазначення у додаткових угодах про відсутність у сторін претензій одна до одної слід вважати доказом відсутності у відповідача заборгованості по орендній платі, оскільки ці додаткові угоди не визначали стан розрахунків по договору.

У зв`язку з тим, що докази оплати заборгованості за орендоване майно за договором №1612/2015 від 16.12.2015 в сумі 875 611,60грн. відповідачем не надано, вимоги позивача про стягнення 875 611,60грн. основного боргу обґрунтовано задоволено місцевим господарським судом.

За неналежне виконання зобов`язань за договором позивач, відповідно до пунктів 3.10. та 3.11 договору, нарахував відповідачу штрафні санкції, а саме 156 244,56грн. пені за період починаючи з 16.05.2016 по 31.01.2019 та штраф у розмірі 5% від суми заборгованості, що відповідно до наданого розрахунку становить 43 780,55грн.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача по орендній платі становить більше ніж три місяці, а тому позивачем правомірно заявлено до стягнення штраф у розмірі 5% від суми заборгованості, розрахунок штрафу є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача 43 780,55 грн. штрафу (5% від суми заборгованості) обґрунтовано задоволена місцевим господарським судом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені судовою колегією встановлено, що такий є арифметично вірним, тому вимога про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 51 486,03 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості по орендній платі обґрунтовано задоволено місцевим господарським судом.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача 86 017,19 грн. інфляційних втрат за сукупний період з травня 2016 року по січень 2019 року та 27 944,85грн. 3% річних за сукупний період з 16.05.2016 по 31.01.2019.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши нарахування 3% річних та інфляційних втрат по розрахунку, судова колегія дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних, відповідно у розмірі: 3% річних за сукупний період з 16.05.2016 по 31.01.2019 становить 19 085,14грн., а сума інфляційних втрат за сукупний період з травня 2016 року по січень 2019 року становить 54 076,91грн.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Київської області від 24.06.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Рада" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.06.2019 у справі № 911/446/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/446/19 повернути до Господарського суду Київської області .

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 26.09.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді А.І. Мартюк

Л.Г. Сітайло