УХВАЛА

м. Київ

26.09.2019 р. Справа № 910/11361/17
За скаргою ( стягувача ) Товариства з обмеженою відповідальністю « Станіславська торгова компанія »

на дії відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі:

За позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю « Станіславська торгова компанія »

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство « Комерційний банк « Фінансова ініціатива »

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін: не викликались

Обставини справи :

Рішенням господарського суду м. Києва від 10.09.2018 р. ( суддя Літвінова М.Є. ) позовні вимоги Національного банку України задоволені.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 р. вказане рішення залишене без змін.

Постановою Верховного суду від 18.04.2019 р. рішення господарського суду м. Києва від 10.09.2018 р. та постанова Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 р. змінені частково.

24.05.2019 р. на виконання постанови Верховного суду від 18.04.2019 р. виданий наказ про стягнення з Національного банку України на користь товариства з обмеженою відповідальністю « Станіславська торгова компанія » 12400,00 грн. витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

23.09.2019 р. через канцелярію суду товариством з обмеженою відповідальністю « Станіславська торгова компанія » подана скарга на дії відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Розпорядженням керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи від 23.09.2019 р. № 05-23/2393 вказана скарга була передана на розгляд судді Пінчука В.І., у зв`язку із відпусткою судді Літвінової М.Є.

Статтею 170 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відповідно до ст.ст. 339, 340 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Вищий господарський суд України у п.9.7 постанови Пленуму від 17 жовтня 2012 року № 9 " Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України " зазначає про те, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви викладені у ст.162 ГПК України.

Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 ГПК України).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку від 05.03.2009 року № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення іншим учасникам справи копії скарги і доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг ( касовий чек, розрахункова квитанція тощо ) надані в оригіналі, або належним чином завірені копії.

Натомість, як вбачається з доданих до скарги документів, скаржником не подано доказів того, що скаргу та додані до неї документи були направлені на адресу Національного банку України, якого зазначено в якості боржника, та дії відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, як органу ДВС, дії якого оскаржуються, що є порушенням вимог п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України та ч. 1 ст. 172 ГПК України.

Крім того, всупереч вимогам п. 1 ч. 1 статті 170 ГПК України скаржником не зазначений код ЄДРПОУ виконавчої служби, оскільки вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується юридичних осіб, зареєстрованих за законодавстом України до яких належить і державна виконавча служба.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої статті 170 ГПК України, повертає її заявнику без розгляду ( ч.4 ст.170 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 170, 172, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю « Станіславська торгова компанія » на дії відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 ГПК України.

Суддя Пінчук В.І.