Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/768/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.

за участю представника позивача: Рудзей Ю.В., довіреність № 6311-К-О від 17.05.2017,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до ОСОБА_1

про стягнення 27799,60 грн.

Процесуальні дії по справі.

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" подав позов про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 Зіновійовича заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.06.2018 в розмірі 27799,60 грн., з яких 20833,31 грн. - заборгованість за кредитом, 1722,22 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 4975,89 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 268,18 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Ухвалою від 29.07.2019 господарський суд, у порядку ч.ч. 6, 7 ст. 176 ГПК України, звернувся до відділу ведення реєстру територіальної громади Новоград-Волинської міської ради про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

09.08.2019 до суду від відділу ведення реєстру територіальної громади Новоград-Волинської міської ради надійшла інформація про те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 37).

Згідно рішення 32 сесії шостого скликання Новоград-Волинської міської ради від 20.10.2015 № 808 "Про перейменування вулиць та провулків міста", яке розміщене на офіційному сайті Новоград-Волинської міської ради, провулок Перекопський перейменовано на провулок Лідівський (а.с. 39-41).

Ухвалою господарського суду від 13.08.2019 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26.09.2019.

26.09.2019 в судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позов мотивований неналежним виконанням ФОП ОСОБА_1 умов кредитного договору № б/н від 21.06.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачем не виконано розділ 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг, до яких відповідач приєднався згідно Анкети-заяви від 21.06.2018, в частині своєчасного повернення кредиту.

Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за укладеним договором у відповідача на момент звернення до суду існує заборгованість за кредитом в сумі 20833,31 грн.

Крім того, позивач вказує, що в порядку п.п. 3.2.8.3.3, 3.2.8.9.1 Умов у відповідача також існує прострочена заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість в сумі 1722,22 грн.

Водночас, позивачем за неналежне виконання умов договору заявлено до стягнення з відповідача у порядку п.п. 3.2.8.3.2, 3.2.8.9 Умов відсотки у вигляді щомісячної комісії у розмірі 4975,89 грн. та у порядку п. 3.2.8.10.1 Умов пеню у розмірі 268,18 грн.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст.ст. 530, 549, 611, 634, 1048, 1049 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 230, 232 Господарського кодексу України.

Згідно витягу з ЄДРЮОФОП за № від 26.09.2019 вбачається, що 15.04.2019 ФОП ОСОБА_1 за власної ініціативи припинив підприємницьку діяльність (а.с. 50,51).

Як уже зазначалось, звертаючись із цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк".

Згідно із ч. 1 ст. 128 ГК України, громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

За положеннями статті 51 ЦК України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 ЦК України, ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статтей 51, 52, 598-609 ЦК України, статтей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились, спір належить до господарської юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

Таким чином, відповідачем у справі є фізична особа - ОСОБА_1 .

Відповідач в судове засідання не прибув; у порядку ст. 165 ГПК України письмового відзиву не подав.

Про час та місце розгляду справи відповідача повідомлено шляхом надіслання ухвали суду від 13.08.2019 за місцем проживання згідно даних відділу ведення реєстру територіальної громади ЦНАП Новоград-Волинської міської ради (а.с. 37).

Однак, ухвала суду повернулась на адресу суду без вручення з відміткою поштового відділення про неможливість вручення поштового відправлення з відміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" (а.с. 42-45).

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 42 ГПК України, учасники справи, серед іншого, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

В ході розгляду даної справи господарським судом Житомирської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізвано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

21.06.2018 Фізичною особою-підприємцем Бойко Валерієм Зіновійовичем (відповідач, клієнт) через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписано із використанням електронного цифрового підпису анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - заява). Відповідно до цієї заяви позичальник (клієнт) приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги "КУБ", які розміщені на сайті Приватбанку pb.ua та прийняв на себе зобов`язання, зазначені в цих Умовах. Дана заява та Умови разом складають кредитний договір (а.с. 21,23-28).

Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Заява про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" із зразками електронного підпису уповноваженої особи, а також тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку, складають договір банківського рахунка.

В розділі 1 заяви про приєднання сторонами визначено істотні умови кредитного договору:

- вид договору: строковий (п. 1.1);

- розмір кредиту: визначається Приватбанком, вказується у профайлі позичальника на сайті kub.pb.ua (п. 1.2);

- строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів (п. 1.3);

- проценти (комісія) за користування кредитом: 2 % в місяць від початкового розміру кредиту (п. 1.4);

- порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п. 1.5);

- у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 цієї Заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг. Укладання кредитного договору здійснюється в порядку, визначеному розділом 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг (п. 1.6).

За умовами п. 3.2.8.1. Умов та Правил надання кредиту "Кредит КУБ" передбачено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ", а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі "Рареrless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення кредитного договору.

Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України, які регулюють кредитні відносини.

Повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві (п. 3.2.8.3.1. Умов та Правил надання банківських послуг).

За умовами п. 3.2.8.3.1.3. Умов та Правил надання банківських послуг (надалі- Умов) передбачено, що клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦК України при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи із 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших). При непогашенні заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

За умовами п. 3.2.8.4.1 Умов, банк зобов`язався надати клієнту кредит за умови погодження можливості надання кредиту у відповідності до внутрішньобанківських методик оцінки фінансового стану та методик оцінки ризиків з подальшим перерахуванням коштів відповідно до заяви на поточний рахунок клієнта або шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Клієнт зобов`язався, зокрема, використовувати кредит на цілі, зазначені в п. 3.2.8.1. (п. 3.2.8.5.1. Умов); оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2. (п. 3.2.8.5.2. Умов); повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені договором у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку (п. 3.2.8.5.3 Умов); сплатити банку проценти згідно з п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2. (п. 3.2.8.5.5. Умов).

За умовами п. 3.2.8.9.1. Умов передбачено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Нарахування прострочених процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (п. 3.2.8.9.2. Умов ).

Згідно п. 3.2.8.9.3. Умов, сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у заяві (п. 3.2.8.3.1. Умов).

Зобов`язання за цим договором виконуються в такій послідовності: кошти, отримані від клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат/збитків банку згідно з п.п. 3.2.8.5.14 цього договору, далі для погашення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, далі - прострочених процентів, далі - простроченого кредиту, далі - процентів, далі - кредиту. Остаточне погашення заборгованості за цим договором проводиться не пізніше дати, зазначеної в п. 3.2.8.9.3. цього договору. У разі несплати процентів у відповідні дати сплати, визначені в цьому договорі, вони вважаються простроченими. У разі розрахунку витрат банку згідно з п.п. 3.2.8.5.14 цього договору за згодою сторін можлива зміна термінів погашення кредиту (п. 3.2.8.9.6. Умов).

За приписами п. 3.2.8.9.7. Умов, розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту.

Згідно п. 3.2.8.10.1. Умов, у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1., п. 3.2.8.9., 3.2.8.3.1. цього Договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано клієнтом (п. 3.2.8.10.3. Умов).

Договір є чинним, згідно п. 3.2.8.11. Умов, з моменту підписання клієнтом Заяви про приєднання та перерахування банком кредитних коштів на рахунок клієнта. Строк дії договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.

Умовами передбачено наступні тарифи: проценти (комісія) за користування кредитом "КУБ", встановлено тариф в розмірі 2% в місяць від початкового розміру кредиту; проценти за користування кредитом, у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором, встановлено тариф в розмірі 4% на місяць від суми простроченої заборгованості; розмір пені - подвійна облікова ставка НБУ.

30.06.2018 на виконання укладеного договору позивач перерахував на поточний рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 50000,00 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с. 31).

Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором кредитні кошти у передбачений договором термін не повернув та не сплатив у повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором стало підставою для звернення позивача із позовом до суду про стягнення на його користь з відповідача заборгованості в сумі 27799,60 грн., з яких 20833,31 грн. - заборгованість за кредитом, 1722,22 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 4975,89 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 268,18 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлене договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами склались на підставі укладеного договору від 21.06.2018 шляхом приєднання, який за своєю правовою природою є змішаним договором, який містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частини 1, 2 ст. 1067 ЦК України визначають, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Так, матеріалами справи підтверджується факт надання відповідачу грошових коштів в кредит в розмірі 50000,00 грн.

Водночас, ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зважаючи на п.п. 1.3., 1.5. Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", остаточна дата повернення кредиту - 04.04.2018.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що в порушення відповідних умов договору, відповідач не повернув в повному обсязі кредитні кошти у передбачений договором термін.

Як вбачається з розрахунку позивача (а.с. 30), позивачем заявлено до стягнення заборгованість за наданим кредитом в сумі 20833,31 грн.

Дослідивши розрахунок позивача та умови укладеного сторонами договору, суд дійшов висновку, що станом на день звернення до суду з урахуванням п.п. 1.3., 1.5. Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" у відповідача існує прострочена заборгованість за наданим кредитом в сумі 20833,31 грн.

Таким чином, на момент вирішення спору у відповідача існує прострочена заборгованість з оплати наданого кредиту перед позивачем в сумі 20833,31 грн. Доказів погашення зазначеної заборгованості матеріали справи не містять.

Вимога позивача в частині стягнення з відповідача 20833,31 грн. заборгованості за кредитом є правомірною та підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За користування кредитом, сторони домовились про розмір процентів у п.1.4. Анкеті-заяві та п. 3.2.8.3.2. Умов та Правил надання кредиту "Кредит КУБ" та який становить 2 % в місяць від початкового розміру кредиту.

Пунктом 1.6. Анкети-заяви сторони погодили інший розмір процентів - 4% на місяць від суми заборгованості у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом.

Як зазначалося вище, за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.8.6.2.) (п. 3.2.8.3.2. Умов та Правил надання кредиту "Кредит КУБ").

При порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві (п.3.2.8.3.3. Умов та правил надання кредиту "Кредит КУБ").

Відповідач зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитом виконав несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті відсотків за період з 01.03.2019 по 01.07.2019 в розмірі 1722,22 грн.

Перевіривши розрахунок заборгованості по простроченим відсоткам суд встановив, що розрахунок є арифметично вірним. Відтак вимога про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість в сумі 1722,22 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, суд встановив, що відповідач свій обов`язок по сплаті комісії виконав несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті відсотків у вигляді щомісячної комісії за період з 28.02.2019 по 30.06.2019 у розмірі 4975,89 грн., яка є обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Як вже зазначалось судом, сторони згідно умов укладеного договору передбачили, що у разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня за кожний календарний день прострочення.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Дослідивши банківські виписки та розрахунок позивача, суд встановив, що позивачем здійснювалось нарахування пені за несвоєчасно проведені розрахунки по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії і її заборгованість станом на 01.07.2019 становить 268,18 грн.

Перевіривши вказаний розрахунок пені, суд вважає його арифметично вірним, тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорив, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову на загальну суму 27799,60 грн., з яких 20833,31 грн. - заборгованість за кредитом, 1722,22 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 4975,89 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 268,18 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 )

на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, )

- 20833,31 грн. - заборгованість за кредитом;

- 4975,89 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії;

- 1722,22 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість;

- 268,18 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;

- 1921,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.09.19

Суддя Сікорська Н.А.

Друк.: 4 прим.:

1- у справу,

2,3 - позивачу (рек. з повід.),

4 - відповідачу (рек. з повід.).