РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.09.2019справа №910/9024/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/9024/19

за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (85003, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, буд. 1; ідентифікаційний код 00176472)

до акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815)

про стягнення 97 897,36 грн.,

без виклику учасників справи.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Залізниця) про стягнення 97 897,36 грн. вартості нестачі вугілля.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 30.04.2013 товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (замовник) і Товариством (виконавець) було укладено договір №30/04 (далі - Договір);

- відповідно до накладних №53685988, №48106835, №48106819 і №48147649 відповідач прийняв у позивача на станції Добропілля Донецької залізниці кам`яне вугілля для перевезення і зобов`язався доставити його на станцію Бурштин Львівської залізниці вантажоодержувачу - акціонерному товариству «ДТЕК Західенерго» (далі - АТ «ДТЕК Західенерго») (відокремлений підрозділ «Бурштинська теплова електрична станція» акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (далі - ВП «Бурштинська ТЕС»);

- на станції Добропілля Донецької залізниці були складені комерційні акти від 06.01.2019 №493102/2 та №493102/3, відповідно до яких при здійсненні комісійного зважування вагонів №62555602 та №65229478 було виявлено нестачу вантажу, заглиблення над 1, 2 та 7 люками, відсутність маркування в місцях заглиблень;

- на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці були складені комерційні акти від 01.02.2019 №450003/14 і №450003/15 та від 05.02.2019 №450003/19, відповідно до яких при переважуванні вагонів №63298509, №56970189 та №53723326 було виявлено нестачу вантажу, заглиблення над люками у вагонах та відсутність маркування в місцях заглиблень

- з врахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів для вантажів у вологому стані складає 2%, нестача вантажу становить: у вагоні №62555602 - 10 732 кг або 10,732 т; у вагоні №65229478 - 7 550 кг або 7,55 т; у вагоні №63298509 - 10 610 кг або 10,61 т; у вагоні №56970189 - 3 990 кг або 3,99 т; у вагоні №53723326 - 2 604 кг або 2,604 т;

- відповідно до довідки відправника (Товариства) вартість 1 тони відвантаженого вугілля у вагонах №62555602 і №65229478 за накладною №53685988 становить 3 122,79 грн. з ПДВ, у вагоні №63298509 за накладною №48106835 та у вагоні №56970189 за накладною №48106819 - 3 074,70 грн. з ПДВ, у вагоні №53723326 за накладною №48147649 - 2 506,11 грн. з ПДВ;

- загальна вартість недостачі, виявленої у вагонах №62555602, №65229478, №63298509, №56970189 та №53723326, з урахуванням норм природної втрати, становить 97 897,36 грн.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

29.07.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав таке:

- позивачем відповідно до накладних не здійснено розрахунок недостачі маси вантажу з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення;

- за розрахунком відповідача недостача вантажу у вагоні № 62555602 становить 10 642 кг (68 400 кг - 1 368 кг - 56 390 кг);

- відсутні причинний зв`язок між дією перевізника і втратою або ушкодженням вантажу та вина перевізника;

- позивач не надав суду жодних доказів того, що відповідач не забезпечив схоронності вантажу, що наявні сліди доступу до вантажу, таких відміток немає в комерційному акті;

- є безпідставним твердження позивача щодо вжиття відправником всіх заходів, які забезпечували б збереження вантажу на всьому шляху слідування, наявність ознак, що вказують на втрату вантажу саме під час перевезення;

- суть спірних правовідносин у цій справі, виходячи із позовної заяви, полягає у вирішенні питання щодо стягнення боргу за поставку товару, а не спору, що виник із договору перевезення вантажу;

- позивач не надав суду доказів оплати спірного вантажу за ціною відправника;

- позивачем не доведено наявність в останнього шкоди.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалу від 15.07.2019 було надіслано учасникам справи на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень за адресами місцезнаходження учасників справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

30.04.2013 товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (замовник) і Товариством (виконавець) було укладено Договір, за умовами якого замовник зобов`язався передати (поставити) виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги виконавця, пов`язані із збагаченням вугілля та прийняти концентрат; виконавець зобов`язався прийняти вугілля, провести його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення концентрат замовнику в строки та на умовах, обумовлених Договором.

31.12.2018 товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» та Товариством було укладено додаткову угоду до Договору, відповідно до якої строк дії Договору було продовжено до 31.12.2019.

Позивач відповідно до технічних умов завантажив вугілля кам`яне у такі вагони: №62555602 в кількості 68 400 кг та №65229478 в кількості 67 500 кг за накладною від 05.01.2019 №53685988; №63298509 в кількості 69 500 кг за накладною від 30.01.2019 №48106835; №56970189 в кількості 70 500 кг за накладною від 30.01.2019 №48106819; №53723326 в кількості 69 800 кг за накладною від 02.02.2019 №48147649, та передав вказаний вантаж для перевезення Залізниці.

Згідно з накладними №53685988, №48106835, №48106819 та №48147649 навантаження здійснено на рівні бортів, поверхня вантажу маркована і ущільнена скребковим розрівнювачем, вантаж у вологому стані.

Відповідно до зазначених вище накладних Залізниця прийняла у Товариства на станції відправлення Добропілля Донецької залізниці вугілля кам`яне для перевезення і зобов`язалася доставити його на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці вантажоодержувачу -АТ «ДТЕК Західенерго» (ВП «Бурштинська ТЕС»).

На станції Добропілля Донецької залізниці були складені комерційні акти від 06.01.2019 №493102/2 та №493102/3.

Згідно з комерційним актом №493102/2 при здійсненні комісійного зважування вагону №62555602 на 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявлено: тара - 24 000 кг, нетто - 56 300 кг, що менше ваги, зазначеної у вантажному документі на 12 100 кг; над 1-2 люками виявлене заглиблення довжиною 1,7 м, шириною 2,8 м, глибиною 0,7 м, над 7 люком - довжиною 1,2 м, шириною 2,8 м, глибиною 0,7 м; маркування в місцях заглиблень відсутнє; течі вантажу не було; завідувач вантажним двором по штату відсутній, місця заглиблення помарковано вапном. На станції призначення в розділі Є зроблений запис про те, що при переважуванні вагону різниці проти цього акта не виявлено; до номеру акта доданий індекс /2.

Відповідно до комерційного акта №493102/3 при здійсненні комісійного зважування вагону №65229478 на 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявлено: тара - 23 000 кг, нетто - 58 600 кг, що менше ваги, зазначеної у вантажному документі на 8 900 кг; над 1, 2 люками виявлене заглиблення довжиною 1,7 м, шириною 2,8 м, глибиною 0,7 м, над 7 люком - довжиною 1,7 м, шириною 2,8 м, глибиною 0,7 м; в місцях заглиблень маркування відсутнє; течі вантажу не було; завідувач вантажним двором по штату відсутній; місця заглиблення помарковано вапном. На станції призначення в розділі Є зроблений запис про те, що при переважуванні вагону різниці проти даного акта не виявлено; до номеру акта доданий індекс /3.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці були складені комерційні акти від 01.02.2019 №450003/14 і №450003/15 та від 05.02.2019 №450003/19.

Згідно з комерційним актом №450003/14 при переважуванні вагону №63298509 на справних 150-тонних електронно-тензометричних вагонних вагах виявлено: вага брутто - 81 000 кг, тара - 23 500 кг, нетто - 57 500 кг, що менше ваги, вказаної в документі, на 12 000 кг; над 1-2 люками виявлене поглиблення довжиною 300 см, шириною 280 см, глибиною 50-100 см, над 5, 6, 7 люками - довжиною 400 см, шириною 280 см, глибиною 80 см; в місцях поглиблень маркування відсутнє; вагон в технічному відношенні справний; вагон без дверей, розвантажувальні люки з обох сторін закриті; течі вантажу немає; при повторному зважуванні вагону вага підтвердилась; вантаж, якого бракує, в вагоні поміститися зміг би. На станції призначення в розділі Є зроблений запис про те, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акта не виявлено; до номеру акта доданий індекс /13.

Відповідно до комерційного акта №450003/15 при переважуванні вагону №56970189 на справних 150-тонних електронно-тензометричних вагонних вагах виявилено: вага брутто - 86 000 кг, тара - 20 900 кг, нетто - 65 100 кг, що менше ваги, зазначеної у документі, на 5 400 кг; над 1-3 люками виявлене поглиблення довжиною 380 см, шириною 280 см, глибиною 80 см, над 7 люком - довжиною 120 см, шириною 280 см, глибиною 60 см; в місцях поглиблень маркування відсутнє; в технічному відношенні вагон справний; вагон без дверей, розвантажувальні люки з обох сторін закриті; течі вантажу немає; при повторному зважуванні вагону вага підтвердилась; вантаж, якого бракує, в вагоні поміститися зміг би; завідувача вантажним двором за штатним розкладом немає. На станції призначення в розділі Є зроблений запис про те, що під час перевірки вантажу різниці проти даного акта не виявлено; до номеру акта доданий індекс /14.

Згідно з комерційним актом №450003/19 при переважуванні вагону №53723326 на справних 150-тонних електронно-тензометричних вагонних вагах виявлено: вага брутто - 87 400 кг, тара - 21 600 кг, вага нетто - 65 800 кг, що менше ваги, зазначеної у документі, на 4 000 кг; над 1-2 люками виявлене поглиблення довжиною 300 см, шириною 280 см, глибиною 60 см; маркування в місці поглиблення відсутнє; вагон в технічному відношенні справний; вагон цільнометалевий, течі вантажу немає; при повторному зважуванні вагону вага підтвердилась; вантаж, якого бракує, в вагоні поміститися зміг би; завідувача вантажним двором за штатним розкладом немає. На станції призначення в розділі Є зроблений запис про те, що під час перевірки вантажу різниці проти даного акта не виявлено; до номеру акта доданий індекс /15.

Після видачі вантажу вантажоодержувачу останній передав право на пред`явлення позовних вимог до Залізниці вантажовідправнику - Товариству, що підтверджується відповідними переуступними підписами на накладних №53685988, №48106835, №48106819 і №48147649.

Відповідно до довідки, виданої позивачем, вартість 1 тонни вугільної продукції, відвантаженої позивачем (станція Добропілля Донецької залізниці) на адресу АТ «ДТЕК Західенерго» (ВП «Бурштинська ТЕС») (станція Бурштин Львівської залізниці) становить:

- у вагонах №62555602, №65229478 за накладною №53685988 - 3 122,79 грн. з ПДВ,

- у вагоні №63298509 за накладною № 48106835 та у вагоні №56970189 за накладною №48106819 - 3 074,70 грн. з ПДВ,

- у вагоні №53723326 за накладною №48147649 - 2 506,11 грн. з ПДВ.

З урахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка для вантажів у вологому стані складає 2%, нестача вантажу становить: у вагоні №62555602 - 10 732 кг (12 100 - 1 368) або 10,732 т; у вагоні №65229478 - 7 550 кг (8 900 - 1 350) або 7,55 т; у вагоні №63298509 - 10 610 кг (12 000 - 1 390) або 10,61 т; у вагоні №56970189 - (5 400 - 1 410) 3 990 кг або 3,99 т; у вагоні №53723326 - 2 604 кг (4 000 - 1 396) або 2,604 т.

За розрахунком позивача вартість недостачі (з урахуванням норми природної втрати), виявленої:

- у вагоні №62555602 складає 33 513,78 грн. із розрахунку: 10,732 т * 3 122,79 грн.;

- у вагоні №65229478 складає 23 577,06 грн. із розрахунку: 7,55 т * 3 122,79 грн.;

- у вагоні №63298509 складає 22 012,56 грн. із розрахунку: 10,61 т * 3 074,70 грн.;

- у вагоні №56970189 складає 12 268,05 грн. із розрахунку: 3,99 т * 3 074,70 грн., та

- у вагоні №53723326 складає 6 525,91 грн. із розрахунку: 2,604 т х 2 506,11 грн.

Таким чином, відповідно до розрахунків позивача загальна вартість недостачі становить 97 897,36 грн. (33 513,78 + 23 577,06 + 22 012,56 + 12 268,05 + 6 525,91).

Судом здійснено перерахунок вартості недостачі і встановлено, що у вагоні №63298509 вартість недостачі складає 32 622,57 грн. із розрахунку: 10,61 т * 3 074,70 грн., що на 10 610,01 грн. більше від суми, зазначеної в обрахунках позивача. Щодо інших вагонів, розрахунок вартості нестачі вугілля позивачем здійснений правильно.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Згідно з частиною п`ятою статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Відповідно до статті 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно із статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 113 Статуту передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, за втрату чи недостачу -у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з частиною другою статті 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, встановлено норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси. Так, зазначеним пунктом передбачено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Статтею 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (частина 1 статті 129 Статуту).

Частиною другою статті 130 Статуту передбачено, що право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів, зокрема, у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу мають одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно зі статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій і позовів вантажоодержувачем вантажовідправнику засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції).

За приписами частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

ВИСНОВКИ

З матеріалів справи вбачається, що комерційні акти від 06.01.2019 №493102/2 та №493102/3, від 01.02.2019 №450003/14 та №450003/15, а також від 05.02.2019 №450003/19 складені відповідно до вимог Статуту та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому є належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності маси вантажу, зазначеної у накладних, фактичній масі вантажу, та недостачі вантажу, який перевозився у вагонах №62555602, №65229478, №63298509, №56970189 та №53723326.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача у відзиві на те, що позивачем не здійснено розрахунок недостачі маси вантажу з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Судом встановлено, що розрахунок недостачі вантажу здійснений позивачем з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Окрім того, відповідач зазначає, що позивачем невірно визначено масу вантажу у вагоні №62555602. Проте судом встановлено, що відповідач під час розрахунку недостачі вантажу у вагоні №62555602 зазначив, що маса нетто, визначена Залізницею відповідно до комерційного акта, становить 56 390 кг, тоді як в комерційному акті №493102/2 вказана маса 56 300 кг. Водночас, позивач правильно розрахував розмір недостачі вантажу у вагоні №62555602.

Суд також відхиляє заперечення відповідача щодо відсутності причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та наявності збитків позивача, відсутності вини відповідача, недоведеності позивачем факту втрати вантажу підчас перевезення, а також того, що відповідач не забезпечив схоронності вантажу, оскільки за змістом статей 113, 127 Статуту обов`язок доведення відсутності вини в разі втрати вантажу покладено на перевізника, чого останнім зроблено не було, а факт і розмір недостачі підтверджено допустимими доказами - комерційними актами від 06.01.2019 №493102/2 та №493102/3, від 01.02.2019 №450003/14 та №450003/15, а також від 05.02.2019 №450003/19.

Відповідач у відзиві вказує на те, позивачем не надано суду доказів оплати спірного вантажу за ціною відправника і не доведено наявності в позивача шкоди. Суд відхиляє ці заперечення відповідача з огляду на таке. Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України, статтею 314 Господарського кодексу України, статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. При визначенні розміру збитків, заподіяних втратою вантажу, слід застосовувати норми Статуту, яким встановлено обмежену відповідальність перевізника у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу, яка визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 916/4345/14). В матеріалах справи наявні довідки про вартість вантажу, які підтверджують вартість вугілля, прийнятого відповідачем до перевезення.

Отже, позивач документально підтвердив понесені під час перевезення Залізницею вантажу збитки у сумі 97 897,36 грн.

В той же час Залізницею не подано суду жодних доказів на підтвердження того, що недостача вантажу виникла не з вини відповідача.

При перерахунку вартості недостачі вантажу судом встановлено, що у вагоні №63298509 вартість недостачі становить 32 622,57 грн., в той час як вартість, обрахована позивачем, становить 22 012,56 грн. Таким чинам, загальна вартість недостачі вантажу за перерахунком суду становить 108 507,37 грн., тоді як позивачем заявлено до стягнення 97 897,36 грн. Враховуючи положення частини другої статті 237 ГПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню в обсязі, заявленому Товариством.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 97 897,36 грн. вартості нестачі вугілля є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (85003, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, буд. 1; ідентифікаційний код 00176472) до акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) про стягнення 97 897,36 грн. вартості нестачі вугілля задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (85003, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, буд. 1; ідентифікаційний код 00176472) 97 897 (дев`яносто сім тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн. 36 коп. вартості нестачі вугілля і 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.10.2019.

Суддя О.В. Марченко