РІШЕННЯ

18 вересня 2019 року м. ТернопільСправа № 921/449/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі: судді Хоми С.О.

за участю секретаря судового засідання: Бурда З.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Служби автомобільних доріг у Тернопільській області, 46001, вул.О.Кульчицької, буд. 8, м. Тернопіль

до відповідача: Дочірнього підприємства "Тернопільський Облавтодор" ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України", 46001, вул. О. Кульчицької, буд. 8, м. Тернопіль

про: стягнення 42 708,00 грн. попередньої оплати з перерахуванням її на казначейський рахунок Служби за реквізитами: Банк: ГУ ДКСУ у Тернопільській області, код МФО 838012, р/р 1861 ; судові витрати по справі покласти на відповідача.

За участю представників:

позивача: Василишин К.В. - адвокат, ордер серія ТР №077315 на надання правової допомоги від 12.08.2019

відповідача: не з`явився

Суть справи.

Служба автомобільних доріг у Тернопільській області звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Дочірнього підприємства "Тернопільський Облавтодор" ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" про стягнення 42 708,00 грн. попередньої оплати з перерахуванням її на казначейський рахунок Служби за реквізитами: Банк: ГУ ДКСУ у Тернопільській області, код МФО 838012, р/р 1861 ; судові витрати по справі покласти на відповідача.

Предметом позову у даній справі є стягнення попередньої оплати в сумі 42 708,00 грн. у зв`язку із невиконанням взятих на себе зобов`язань відповідачем по договору №72М від 25.05.2018.

Ухвалою від 19.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 12.08.2019 на 10 год. 30 хв.

Ухвалою від 12.08.2019 відкладено підготовче засідання на 20.08.2019 на 11 год. 15 хв.

Ухвалою від 20.08.2019 відкладено підготовче засідання на 04.09.2019 на 10 год. 15 хв.

Ухвалою від 04.09.2019 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.09.2019 на 12 год. 00 хв.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та посилаючись на долучені до матеріалів справи докази.

28.08.2019 через канцелярію суду від позивача до матеріалів справи поступило Клопотання №без номера від без дати (вх. №15202 від 28.08.2019), в якому повідомляє, що САД у Тернопільській області не має юридичних підстав прийняти роботи на суму отриманого відповідачем авансу згідно з умовами договору №72м від 25.05.2018.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення 09.09.2019 відповідачу кореспонденції - ухвали суду від 04.09.2019.

02.08.2019 через канцелярію суду від відповідача до матеріалів справи поступила Відповідь на позовну заяву №06-2/948 від 30.07.2019 (вх.13567) у якій відповідач зазначає, що вважає позовні вимоги позивача безпідставними, оскільки роботи ДП "Тернопільський Облавтодор" на суму отриманого авансу в розмірі 42 708,00 грн. виконані вчасно, але не підписані зі сторони замовника - позивача та просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Так, в обгрунтування заперечень (викладених у зазначеній Відповіді на позовну заяву) по суті позовних вимог, відповідач, зокрема, зазначає, що ДП "Тернопільський облавтодор" в особі філії "Тернопільська ДЕД" авансовий платіж було використано відповідно до умов Договору та усно повідомлено про це Службу автомобільних доріг у Тернопільській області та надано відповідні документи: акт приймання виконаних будівельних робіт та довідку про вартість виконаних будівельних робіт на суму 42708,00 грн. ДП "Тернопільський облавтодор" повторно 18 січня 2019 року направив оригінали актів виконаних робіт №16-07-31 за липень 2018 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за липень 2018 згідно договору №72м від 25.05.2018, в двох примірниках для підписання та прийняття робіт на загальну суму 42708,00 грн., отримані позивачем 21 січня 2019 (копія листа №06-2/105 від 18.01.2019 додається). Позивач - Служба автомобільних доріг у Тернопільській області не надав відповіді і не обґрунтував причини їх не підписання.

Як стверджує відповідач у Відповіді на позовну заяву, роботи ДП "Тернопільський облавтодор" на суму отриманого авансу в розмірі 42708,00 грн. виконані вчасно, але не підписані зі сторони Замовника - Позивача.

29.08.2019 відповідачем через канцелярію суду подано Пояснення №06-2/1050 від 28.08.2019 (вх. №15227 від 29.08.2019), у якому зазначає щодо повторного направлення і вручення Замовнику - Службі автомобільних доріг у Тернопільській області акту приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт. Також зазначає, що вищевказані документи були повторно вручені нарочно через канцелярію позивача - Служби автомобільних доріг у Тернопільській області, що підтверджується печаткою канцелярії позивача та проставлена дата про отримання вказаних документів позивачем - 21 січня 2019 року на супровідному листі ДП "Тернопільський облавтодор" №06-2/105 від 18.01.2019 (копія знаходиться в матеріалах справи). Згідно вказаного листа №06-2/105 від 18.01.2019 було надано позивачу додатки в кількості 118 аркушів актів приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт, в тому числі і по договору №72М. Акт приймання виконаних робіт та довідка про вартість виконаних робіт згідно договору №72М було надано позивачу в двох оригінальних примірниках. На ст.4 супровідного листа №06-2/105 від 18.01.2019 зазначено "У випадку неповернення на нашу адресу підписаних вказаних актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт протягом трьохденного терміну, роботи вважаються прийнятими". Також відповідач у своєму Поясненні зазначає про слухання справи призначеної на 04.09.2019 на 10 год. 15 хв. без участі відповідача.

Нормами частини 1 статті 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Зважаючи на те, що участь в судовому засіданні представника відповідача не визнавалась судом обов`язковою, беручи до уваги, що останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається за наявними в ній доказами.

Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, встановив наступні фактичні обставини.

25 травня 2018 року між Службою автомобільних доріг у Тернопільській області (Замовник) та Дочірнім підприємством "Тернопільській облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Підрядник) було укладено договір №72М (далі - Договір), згідно із п.1.1 якого Замовник доручає Підряднику і зобов`язується прийняти і оплатити, керуючись умовами даного договору надання послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення у Тернопільській області О200304 Бучач-Нижнів на ділянці ПК 18+00 - ПК 18+60 (45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь), згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема ДСТУ БД.1.1-1:2013, ГБН Г.1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та перелік робіт», а Підрядник зобов`язується на свій власний ризик та своїми силами виконати роботи, доручені йому Замовником в установлений договором строк.

Згідно п.2.1. Договору Підрядник виконує роботи з моменту підписання договору по 31.12.2018.

У п.3.1 сторони визначили, що вартість договору становить 162 930,00 гривень з ПДВ.

Відповідно до п.5.1. Договору Замовник має право, зокрема, при відсутності недоліків прийняти та оплатити виконані роботи керуючись умовами даного договору.

Відповідно до п.5.4. Договору Підрядник зобов`язаний, зокрема, виконати з використанням власних ресурсів, у встановлені строки роботи відповідно до проектно-кошторисної документації; передати Замовнику у порядку, передбаченому цим договором та відповідними нормами закінчені роботи.

Фінансування робіт здійснюється відповідно до плану фінансування, який затверджено головним розпорядником бюджетних коштів (п.9.1. Договору).

Згідно п.10.1. Договору усі розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Підрядника; Замовник виконує платіжні зобов`язання лише при наявності відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань).

Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи Підрядником на підставі «Актів приймання виконаних підрядних робіт» (форма №КБ-2в) та «Довідок про вартість виконаних підрядних робіт» (форма №КБ-3) (п.10.2. Договору).

Згідно п.10.3. Договору акти виконаних робіт готує Підрядник, підписує та надає їх Замовнику; робота вважається виконаною, коли вона прийнята Замовником.

Відповідно п.10.4. Договору Підрядник разом з представником Замовника звіряє акти з фактично виконаними роботами. Питання щодо несвоєчасного підписання актів, а також необґрунтовані претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішується у встановленому законодавством порядку; оплата робіт виконаних з недоробками і дефектами, проводиться після усунення останніх.

Згідно п.10.5. Договору Замовник виконує свої зобов`язання по даному договору лише у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Замовник може здійснювати проміжні платежі за виконані роботи після підписання акту приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ-3), складених у відповідності з положеннями чинних ДБН, підписаних уповноваженими представниками сторін (п.10.6. Договору).

Відповідно до п.13.1 Договору №72М від 25.05.2018 цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, але в будь-якому разі повного виконання зобов`язань сторонами.

Зміни, доповнення та розірвання Договору здійснюється за взаємною згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди за ініціативою будь-якої Сторони відповідно до чинного законодавства. Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору (п.14.1. Договору).

Між сторонами також було укладено Додаткову угоду №1 від 18.06.2018 до договору №72М від 25.05.2018, згідно п.1 якої сторони дійшли згоди про внесення змін в пункт 3.1. розділу 3. Договірна ціна Договору та викласти в такій редакції п.3.1. розділу 3. Договірна ціна договору: «Вартість договору становить 142 360, 00 гривень з ПДВ».

Згідно п.2 Додаткової угоди решта умов Договору не змінені цією Додатковою угодою залишаються незмінними та обов`язковими до виконання Сторонами.

Ця Додаткова угода складена на одній сторінці у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу - для кожної із сторін, є невід`ємною частиною Договору та набуває чинності з моменту її підписання і діє до закінчення строку дії основного Договору (п.5 Додаткової угоди).

В пункті 10.7. Договору сторони обумовили, що Замовник має право перерахувати Підряднику попередню оплату, розмір якої не може перевищувати 30% від суми договірної ціни. При використанні попередньої оплати Підрядник повинен надати Замовнику відповідні підтверджуючі (платіжні) документи щодо використання зазначеної суми: виконаними роботами. Підрядник подає звіт про використання попередньої оплати протягом 30 днів з дня її надходження на розрахунковий рахунок Підрядника. У разі не подання звіту про використання попередньої оплати протягом 30 днів з моменту її перерахування Підряднику, останній зобов`язується повернути протягом трьох днів з моменту закінчення 30-ти денного терміну повну суму наданого авансу. Невикористану суму авансу Підрядник повинен повернути Замовнику на розрахунковий рахунок у Державному казначействі України.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають, зокрема, із договорів та інших правочинів. Із даною правовою нормою кореспондуються і положення статті 174 ГК України, за якою господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст.ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася.

Відносини сторін за правовою природою є договором підряду.

Відповідно до частини другої статті 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.

Згідно частин першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п.10.7 договору №72М від 25.05.2018 позивачем (Замовником) було перераховано попередню оплату на рахунок відповідача (Підрядника) в сумі 42708,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №449 від 18.06.2018 (копія платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи) з відміткою про перерахування суми авансу.

Враховуючи дату надання попередньої оплати Підрядник мав згідно п. 10.7 Договору відзвітувати про використання наданих йому коштів протягом 30 днів до 18.07.2018 включно.

Частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

З огляду на відсутність підтвердження належного використання зазначеної вище суми (виконаними роботами), позивач - Служба автомобільних доріг у Тернопільській області направив відповідачу - Дочірньому підприємству "Тернопільській облавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" Вимогу із супровідним листом №08-2/1073 від 10.09.2018, у якій просив в семиденний термін з моменту отримання останньої, надати документальне підтвердження використання попередньої оплати або повернути її у повному обсязі.

У Відповіді №06-2/2034 від 03.10.2018 ДП "Тернопільській облавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на Лист №08-2/1073 від 10.09.2018 позивача з вимогами (зокрема по спірному договору №72М від 25.05.2018 в даній справі), зокрема йдеться про те, що отримані від Служби автомобільних доріг у Тернопільській області аванси, зокрема по Договору №72М від 24.05.2018, були спрямовані на закупівлю матеріалів для виконання робіт (ТОВ "БМБУД" - 450000 грн. платіжне доручення №1467 від 25.06.2018 за асфальтобетонну суміш, ДП "Артемсіль" - 66656,04 грн. та 450000,00 грн. платіжні доручення №1466 від 23.03.2018 та №1456 від 22.06.2018 відповідно, ТОВ "Бітекс" - 450 000,00 грн. платіжне доручення №1455 від 22.06.2018 за бітум дорожній, ПМП "Юстас" - 150000,00 грн. платіжне доручення №1457 від 22.06.2018 за бітумну емульсію). Ваші вимоги (САД у Тернопільській області) не підлягають до задоволення, оскільки грошові кошти використані для придбання матеріалів.

Позивачем додано до матеріалів справи копії платіжних доручень №1456 від 22.06.2018, №1455 від 22.06.2018, №1467 від 25.06.2018, №1466 від 23.06.2018, №1458 від 22.06.2018, №1457 від 22.06.2018, з яких вбачається про проведення ДП Тернопільський облавтодор" оплат з призначенням платежу: "за сіль кам`яну", "за бітум дорожній", "за асфальтобетонну суміш", "за бітумну емульсію".

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем до матеріалів справи надано довідку (форма КБ-3) про вартість виконаних робіт та витрати за липень 2018 та Акт №16-07-31 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 (форма КБ-2в) на суму 42708,00 грн.

Із даного Акту приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 неможливо встановити дату його складення та підписання відповідачем.

Зазначені Акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 та довідка про вартість виконаних робіт та витрати за липень 2018 разом із Супровідним листом №06-2/105 від 18.01.2019 були вручені позивачу (Службі автомобільних доріг у Тернопільській області) нарочно 21.01.2019 (про що свідчить печатка канцелярії позивача та проставлена дата 21.01.2019 про отримання вказаних документів позивачем), тобто після обумовленого у договорі строку дії - до 31.12.2018. У той же час, вказаний акт позивачем не підписаний та з листування сторін вбачається наявність спору щодо належності виконаних робіт та їх вартості.

Належними доказами виконання відповідачем робіт відповідно до умов договору є акт приймання виконаних робіт за формою № КБ-2в (п. 11.4 Договору).

Водночас, складення відповідачем актів виконаних робіт, не прийнятих позивачем, після спливу встановленого Договором строку на використання авансу, не є підставою для утримання цих авансових коштів відповідачем з огляду на порушення ним договірного зобов`язання.

Постановою КМУ України "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" від 23.04.2014 №117 із наступними змінами визначено, що одержувачі бюджетних коштів у договорах можуть передбачити попередню оплату робіт та послуг терміном 1 календарний місяць, якщо розмір такої оплати не перевищує 30% їх вартості (абз. 14 п.п. 1 п.1 Постанови).

У разі не подання звіту про використання авансу протягом 30 днів з моменту перерахування Підряднику, останній повинен повернути протягом 3 (трьох) днів з моменту закінчення 30-ти денного терміну повну суму наданого авансу.

Пунктом 2 вказаної вище постанови визначено, що розпорядники і одержувачі бюджетних коштів здійснюють попередню оплату тільки тих товарів робіт і послуг, що згідно з договорами про закупівлю передбачається поставити, виконати і надати протягом поточного бюджетного періоду.

Таким чином, відповідач належними і допустимими доказами не підтвердив використання спірної суми попередньої оплати протягом 30 днів з моменту перерахування підряднику, як це передбачено пунктом 10.7 Договору та повинен був подати звіт про використання попередньої оплати.

Отже, оскільки підрядник не дотримався встановлених у пункті 10.7 Договору строків і порядку щодо надання замовнику підтвердження обставин використання перерахованої попередньої оплати, не довів виконання робіт за договором на суму авансу та у визначений договором строк, а тому відповідач внаслідок порушення договірного зобов`язання і вимог статей 525, 526, 530, 629 ЦК України та статті 193 ГК України, повинен повернути позивачеві попередню оплату (аванс) у сумі 42708,00 грн.

Судом встановлено факт, якого не заперечує і відповідач, що акти приймання виконаних робіт форми КБ-2в і довідку КБ-3 позивач отримав 21.01.2019, тобто поза межами встановлених у договорі строків для надання доказів виконання ним підрядних робіт і використання авансу, що свідчить про порушення підрядником обов`язків, передбачених у пункті 10.7 Договору.

Разом із тим суд зауважує, що відповідач (Підрядник) не позбавлений права вимагати оплати замовником фактично виконаних робіт на підставі положень статті 853 ЦК України, розділу 5 Договору або положень статті 849 ЦК України (у разі відмови замовника від договору).

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд у постанові від 16.04.2019 по справі №910/95/18.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.12 року "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з того, що позовні вимоги доведені позивачем і обґрунтовані матеріалами справи та відповідачем не спростовані належними доказами, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення попередньої оплати (авансу) в сумі 42 708, 00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 46, 73-79, 86, 129, 194, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», вул. О.Кульчицької,8, м. Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код 31995099 на користь Служби автомобільних доріг у Тернопільській області, вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код 25887079:

- 42708 грн. - попередньої оплати (аванс);

- 1921 грн. 00 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.Копію рішення направити сторонам рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 26 вересня 2019 року

Суддя С.О. Хома