ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/824/19

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Савченко А.А. , Яризько В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши справу

за позовом ДНВП "Об`єднання Комунар" м. Харків
до ДП "Завод імені В.О. Малишева", м. Харків третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство оборони України, .м.Київ
про стягнення коштів
за участю :

позивач представник ДНВП " Об"єднання Комунар"- Гуляєв А.В.,

відповідач представник ДП "Завод ім. В.О. Малишева", Луценко О.І. ,

3-я особа представник Міністерства оборони України, Пономаренко В.І .

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДНВП "Об`єднання Комунар", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ДП "Завод імені В.О.Малишева" про стягнення з останнього суми боргу в розмірі 644437,64 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 01.04.2019 р. передано матеріали позовної заяви ДНВП "Об`єднання Комунар" до ДП "Завод імені В.О. Малишева" про стягнення заборгованості за виключною підсудністю для подальшого розгляду господарським судом тим самим складом суду, що і справа про банкрутство ДП "Завод імені Малишева" № 5023/10655/11.

Ухвалою суду від 04.04.2019 р. враховуючи, що справа № 5023/10655/11 про банкрутство відповідача - ДП "Завод імені Малишева" розглядається колегією суддів, у складі головуючий суддя Усатий В.О., судді Яризько В.О., Савченко А.А., суд ухвалив про призначення для розгляду справи № 922/824/19 колегію суддів у складі: головуючий суддя Усатий В.О., судді Яризько В.О., Савченко А.А.

Згідно із витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Усатий В.О., судді Яризько В.О., Савченко А.А.

Ухвалою суду від 08.04.2019 р. залишено позовну заяву ДНВП "Об`єднання Комунар" без руху, встановлено позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня вручення даної ухвали, шляхом подання до суду підтвердження повноважень ОСОБА_3 , обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, всі додаткові угоди до спірного договору, належними чином засвідчені копії доданих до заяви документів, відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, всі докази, що підтверджують вказані в позові обставини із посиланням на конкретні додаткові угоди чи договори, накладні, рахунки фактури, акти, тощо.

До суду від позивача надійшла заява (вх.№ 10531 від 26.04.2019) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.05.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі № 922/922/966/19, призначено підготовче засідання на 10.06.2019 р.

04.06.2019 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№13696 від 04.06.2019 р.), в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову повністю, а також клопотання про відкладання розгляду справи (вх.№13648 від 04.06.2019 р.).

В обгрунтування своїх заперечень проти позову відповідач вказує на те, що строк оплати за отриману за договором №498дп від 04.06.2010 р. продукцію, згідно умов п.п. 5.1., 5.2. цього договору, не настав, оскільки станом на даний час по державному контракту від 27.04.2009 р. №247/1/09/10 обліковується заборгованість в сумі 19077380,00грн., на підтвердження чого надає довідку щодо стану взаєморозрахунків між ДП "Завод ім. В.О. Малишева" та Міністерством оборони України від 04.04.2019 р. №1668/17.

Водночас відповідач вказує на те, що спір стосовно здійснення розрахунків по специфікації №1 до договору № 498дп від 04.06.2010 р. вирішувався судом під час розгляду справи №922/5147/13, і в позові було відмовлено.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що позивачем не надано доказів в підтвердження взаємозв`язку між філіалом ДНВП "Об`єднання комунар" "Харківський завод електроапаратури" (код 36986141), який є стороною договору №498дп від 04.06.2010 р. та позивачем, а також зазначає про те, що відповідачем, відповідно до норм ст. 531 Цивільного кодексу України, достроково, було здійснено оплату продукції.

07.06.2019 р. від представника позивача надійшла заява про перенесення підготовчого засідання (вх.№14017 від 07.06.2019р.) та заява про перенесення судового засідання та ознайомлення з матеріалами справи (вх.№13985 від 07.06.2019 р.).

У зв`язку із відпусткою судді Яризько В.О. та Савченко А. А. призначене на 10.06.2019 р. судове засідання не відбулось.

Враховуючи вищевикладене, суд призначив підготовче засідання на 17.07.2019 р.

18.06.2019 р. позивач надав суду відповідь на відзив на позовну заяву (вх.№14882 від 18.06.2019 р.), в якому, на спростування тверджень відповідача про відсутність взаємозв`язку між філіалом ДНВП "Об`єднання комунар" "Харківський завод електроапаратури" (код 36986141) та позивачем, просить суд долучити до матеріалів справи відповідний витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У зазначеній відповіді на відзив позивач зазначає про те, що твердження відповідача про наявність заборгованості Міністерства оборони України перед відповідачем не відповідає дійсності, оскільки на запит Військової прокуратури Харківського гарнізону №24-2053 від 05.04.2019 р. щодо заборгованості перед ДП "Завод ім. В.О. Малишева" за державним контрактом №247/1/09/10 від 27.04.2009 р. Департамент військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України листом №403/2/1/4094 від 29.05.2019 р. надав відповідь про те, що розрахунок між Міністерством оборони України та відповідачем за вказаним контрактом здійснено в повному обсязі.

Також позивач зазначає про те, що в позові по справі №922/5147/13 йому було відмовлено у зв`язку з недоведеністю факту надходження грошових коштів від Міністерства оборони України, що є обов`язковою умовою для початку перебігу строку для кінцевого розрахунку за поставлену позивачем продукцію, але станом на момент подачі позову 21.03.2019 р. обставини змінилися, і надходження грошових коштів на рахунок відповідача підтверджується письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, отже є підстави для стягнення заборгованості, що є предметом спору у даній справі.

Водночас позивач заперечує проти тверджень відповідача стосовно оплати спірної заборгованості, посилаючись на те, що надані відповідачем докази оплати свідчать про оплату продукцію поставлену останньому на підставі додаткової угоди №1 від 10.06.2010 р. до договору поставки №498дп від 04.06.2010 р., що підтверджується актом звіряння №2 від 18.11.2013 р. за період з 01.01.2011 р. по 18.11.2013 р.

У зв`язку із відпусткою судді Усатого В.О. призначене судове засідання не відбулось.

Ухвалою суду від 18.07.2019 р. підготовче засідання було призначено на 12.08.2019 р.

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на те, що строк оплати за поставлену продукцію, що є предметом спору у даній справі, настав.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на відсутність підстав для сплати грошових коштів за даним позовом, вказуючи і на оплату продукції і на те, що строк її оплати не настав.

В судовому засіданні 12.08.2019 р. оголошено перерву до 15:30.

Після перерви представники сторін не з"явилися, проте від представника позивача надійшло клопотання (вх. №19326 від 12.08.2019 р.) про залучення до участі у справі в якості третьої особи Міністерство оборони України та витребування доказів у цього Міністерства.

Ухвалою суду від 12.08.2019 р. було продовжено строк підготовчого засідання на один місяць, тобто до 14.08.2019р., задоволено клопотання представника позивача (вх. № 19326 від 13.08.2019 р.) про залучення до участі у справі третьої особи, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерство оборони України (03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6).

Також ухвалою суду від 12.08.2019 р. було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 21.08.2019 р.

21.08.2019 р. представник позивача надав клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№20096 від 21.08.2019 р.) та заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (вх.№20099 від 21.08.2019 р.), в якому зазначає, що судові витрати позивача у даній справі складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 9666,57грн. та 10000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу. Разом із заявою про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (вх.№20099 від 21.08.2019 р.) позивачем надано копію договору №14-06-19 від 14.06.2019 р. про надання юридичних послуг.

21.08.2019 р. відповідачем надано докази для долучення до матеріалів справи, надані на виконання ухвали суду від 12.08.2019 р. (за супровідним листом вх.№20111 від 21.08.2019 р.), а також заяву про долучення доказів (вх.№20112 від 21.08.2019 р.).

Представники позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерства оборони України, в судове засідання 21.08.2019 р. не з`явились.

Розгляд справи був відкладений на 09.09.2019 р.

30.08.2019 р. відповідач надав заяву (вх.№20727 від 30.08.2019 р.) про долучення до матеріалів справи, на виконання вимог ухвали суду, копії державного контракту №247/1/09/10 від 27.04.2009 р. з додатком.

09.09.2019 р. відповідач надав заяву (вх.№21362 від 09.09.2019 р.), в якій просить суд долучити до матеріалів справи докази, надані на виконання судової ухвали від 21.08.2019 р. та у зв`язку із залученням до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерства оборони України.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерства оборони України, в судовому засіданні 09.09.2019 р. зазначив, що Міністерство оборони перерахувало відповідачу грошові кошти на виконання державного контракту між Міністерством оборони України та Державним підприємством "Завод ім. В.О.Малишева" на модернізацію військової техніки в повному обсязі.

Представник відповідача зазначила, що ДП "Завод ім. В.О. Малишева" повністю виконав Державний контракт № 247/1/09/10 від 27.04.2009 р. , поставив на замовлення Міністерства оборони України за контрактом вироби на суму 64800000,00 грн., та не заперечує, що Міністерством оборони було перераховано грошові кошти в сумі 64800000,00 грн., однак в процесі виконання контракту після поставки другої партії виробів та на момент порушення справи про банкрутство відповідача, у останнього рахувався залишок попередньої оплати в сумі 19077380,00 грн., сплаченої Міністерством , проте у зв"язку з тим, що Міністерство не заявило своїх грошових вимог в цій сумі до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство ДП "Завод ім. В.О. Малишева", завод вважає цю заборгованість перед Міністерством погашеною. Однак, представник ДП "Завод ім. В.О. Малишева" не змогла надати відповідь на питання суду, куди направлені ці кошти (залишок попередньої оплати) Міністерства оборони України в сумі 19077380,00 грн. та чому не були повернені Міністерству.

Представник відповідача наполягала на тому, що за Міністерством існує заборгованість перед відповідачем за Державним контрактом в сумі 19077380,00 грн., тому час оплати перед позивачем не настав. В той же час, представник відповідача зазначає про повне погашення заборгованості перед позивачем згідно наданих банківських виписок.

В судовому засіданні 09.09.2019 р. оголошена перерва на 5 хвилин для дослідження доказів.

Після перерви представник позивача для спростування думки представника відповідача про погашення заборгованості згідно наданих платіжних доручень звернувся з клопотанням про надання додаткового часу для надання доказів на підтвердження того, що 1000000,00 грн. за платіжним дорученням №6868 від 22.11.2011 р. було сплачено відповідачем за продукцію, яка була поставлена позивачем відповідачу на виконання додаткової угоди №1 від 10.06.2010 р. до договору поставки №498дп від 04.06.2010 р.

В судовому засіданні оголошено перерву до 11.09.2019 р. о 12:30.

11.09.2019 р. представник позивача надав письмові пояснення (вх.№21627 від 11.09.2019 р.), в яких обгрунтовує свої заперечення проти тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, стосовно сплати заборгованості позивачу за продукцію отриману за специфікацією №1 до договору №498дп від 04.06.2010 р., та надає документи в підтвердження цього.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерства оборони України 11.09.2019 р. надав пояснення (вх.№21651 від 11.09.2019 р.), в яких зазначає, що Міноборони вважає позовну заяву у даній справі законною, обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачем були в повному обсязі отримані кошти від Міністерства оборони України за державним контрактом №247/1/09/10 від 27.04.2009 р.

Стосовно ненадання доказів витребуваних судом, представник третьої особи зазначив, що у Міністерства оборони України наразі такі не зберігаються і передані на зберігання іншій установі, проте самим відповідачем надані докази, з яких вбачається факт повного розрахунку з останнім за державним контрактом.

Представник відповідача проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні з підстав зазначених у відзиві та зазначених у судовому засіданні 09.09.2019 р.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

У ч. 1 ст. 174 ГК України закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно із положеннями ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

04.06.2010р. від імені Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" (позивач) філією Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" "Харківський завод електроапаратури" з Державним підприємством "Завод ім. В.О.Малишева" (відповідач) укладено (з протоколом розбіжностей) договір № 498дп (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язався в порядку та на умовах договору поставити, а відповідач прийняти та оплатити продукцію, кількість, асортимент та технічні умови якої зазначені у специфікаціях до договору, які є його невід`ємними частинами.

Поставка продукції по даному договору проводиться в рамках виконання державного контракту між Міністерством оборони України та Державним підприємством "Завод ім. В.О.Малишева" на модернізацію військової техніки (далі - контракт), згідно умов п.1.2 договору.

Пунктом 3.4 договору сторони погодили, що строк поставки продукції зазначається сторонами у специфікаціях.

Умови оплати за поставлену за договором продукцію сторони погодили у п.п.5.1, 5.2 договору, а саме відповідач зобов`язався здійснити попередню оплату продукції за рахунок коштів, отриманих від Міністерства оборони України. Розмір попередньої оплати узгоджується сторонами додатково та залежить від розміру коштів, що виділяються Державним бюджетом на закупівлю військової техніки у 2010-2011 роках з врахуванням інтересів сторін при виготовленні продукції в рамках виконання Державного оборонного замовлення. Залишок коштів від загальної суми договору відповідач перераховує позивачу протягом 10 банківських днів з моменту надходження грошових коштів від Міністерства оборони України в якості остаточного розрахунку по основному договору на виготовлення військової техніки.

Згідно специфікації № 1 до договору, сторони погодили найменування, кількість та ціну продукції, загальна вартість якої складає 2497794,69 грн.

Позивач, на виконання умов договору, поставив відповідачу продукцію, а останній таку продукцію прийняв, на загальну суму 2484437,64грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме: №110101 від 25.01.2011 р. на суму 67394,00грн., №110201 від 03.02.2011 р. на суму 25519,47грн., №110301 від 28.03.2011 р. на суму 14721,88 грн., №110302 від 28.03.2011 р. на суму 110711,71 грн., №110401 від 05.04.2011 р. на суму 70024,18 грн., №110702 від 28.07.2011 р. на суму 700024,18 грн., №110901 від 08.09.2011 р. на суму 314954,21 грн., №110902 від 28.09.2011 р. на суму 17012,98грн., №111001 від 07.10.2011 р. на суму 221423,42грн., №111002 від 12.10.2011 р. на суму 105036,26грн., №12 від 16.05.2012 р. на суму 1314278,15 грн., №15 від 06.08.2012 р. на суму 153337,20 грн., та довіреностями до них.

Вартість отриманої продукції відповідач оплатив частково, а саме в сумі 1840000,00грн., згідно банківських виписок, наданих до матеріалів справи, відповідачем було сплачено позивачу 500000,00 грн. 07.09.2011 р., 1000000,00 грн. 19.09.2012 р. та 340000,00 грн. 04.01.2013 р.

Згідно підписаного сторонами акту звіряння взаємних розрахунків №1 від 18.11.2013 р. за період з 01.01.2011 по 18.11.2013 заборгованість відповідача перед позивачем за договором №498дп від 04.06.2010 р. становить 644437,64 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що Міністерством оборони України повністю було здійснено остаточний розрахунок з відповідачем за контрактом №247/1/09/10 від 27.04.2009 р. в сумі 64800000,00 грн., що не заперечується самим представником відповідача під час судового розгляду.

Також, на підтвердження здійснення повного розрахунку Міністерства оборони України з відповідачем за контрактом №247/1/09/10 від 27.04.2009 р., позивач надав лист Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України за №403/2/1/4094 від 29.05.2019 р., адресований Військовій прокуратурі Харківського гарнізону, про те, що розрахунок між Міністерством оборони України та відповідачем за контрактом №247/1/09/10 від 27.04.2009 р. здійснено в повному обсязі.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором №498дп від 04.06.2010 р. становить 644437,64 грн.

Вказані обставини і стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За своєю правовою природою договір № 498дп від 04.06.2010 є договором поставки, за яким постачальник зобов`язується поставити , а покупець прийняти та оплатити продукцію .

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина) (ч.1 ст.212 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачем за Договором поставлено відповідачу продукцію на суму 2497794,69 грн.

Проте, відповідачем частково здійснено оплату за цим договором на суму 1840000,00 грн., яка підтведжена наданими до матеріалів справи доказами.

Суд вважає помилковим твердження представника відповідача про необхідність зарахування в рахунок погашення заборгованості в сумі 10000000,00 грн. згідно виписки банку (платіжне доручення № 6868) від 22.11.2011 р. з призначенням платежу: Поп.опл.по рах.14 від 17.11.11. зг.дог.498дп від 04.06.10 за прилади виходячи з наступного.

10.06.2010 р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 498дп від 04.06.2010р.. Відповідно до предмету зазначеної додаткової угоди № 1 постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію, найменування та кількість якої вказані в специфікації до додаткової угоди № 1. В пункті 3 додаткової угоди № 1 зазначено, що до складу продукції, що поставляється входять: БАС701-3, РВ704-5, Блок сполучення БС, БУП, ТС702-1-1, Прилад АФП703.

Вищезазначений склад приладів для комплектування виробів «БМ Аль - Халід », що поставляється викладений і в додатку № 1 (специфікації) до додаткової угоди № 1 від 10.06.2010р. за договором № 498дп від 04.06.2010 р. В подальшому позивачем було складено рахунок на оплату № 14 від 17.11.2011 р. на 6 вказаних найменувань продукції на загальну суму 1098177,00 грн..

Як вбачається з банківської виписки, наданої до матеріалів справи позивачем, на рахунок філії ДНВП «Об`єднання Комунар» ХЗЕА надійшли грошові кошти в розмірі 1000000,00 грн., платником по зазначеній банківській операції є ДП «Завод імені Малишева», призначенням платежу є попередня оплата по рахунку № 14 від 17.11.2011р. згідно договору № 498дп від 04.06.2010р. за прилади.

Таким чином, 1000000,00 грн. на зарахуванні яких в якості погашення заборгованості перед позивачем за Договором наполягає представник відповідача, були сплачені відповідачем по рахунку № 14 від 17.11.2011р. згідно додатковій угоді №1 від 10.06.2010 р. до договору № 498дп від 04.06.2010р.

Матеріали справи не містять доказів відмови відповідача від прийняття поставленого товару чи повідомлення постачальника про будь-які недоліки чи невідповідності щодо якості чи кількості поставленого товару.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3 ст.86 ГПК України). Зазначене положення кореспондується з приписами ч.5 ст.236 ГПК України, у якій визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи те, що поставка товару підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, а також враховуючи встановлення факту здійснення повного розрахунку Міністерства оборони України з відповідачем за контрактом №247/1/09/10 від 27.04.2009 р., що в свою чергу свідчить про настання строку для виконання відповідачем свого обов`язку з оплати отриманої від позивача продукції, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором у розмірі 644437,64 грн., є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача проти позову з тих підстав, що строк оплати за спірну продукцію не настав, оскільки відповідачем списано частину заборгованості Міністерства оборони України перед відповідачем в сумі 19077380,00 грн. на підставі ухвали суду від 18.01.2013 р. по справі №5023/10655/11, якою затверджено реєстр кредиторів з причин не подання Міністерством оборони України заяви з грошовими вимогами до ДП "Завод ім. В.О. Малишева" в цій сумі в порядку та строки встановлені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не спростовує факту повного розрахунку Міністерством оборони України з відповідачем за контрактом №247/1/09/10 від 27.04.2009 р.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд керується наступним.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 9009/371/18 та постанові від 05.06.2019 у справі № 922/928/18).

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", "East/West Alliance Limited" проти України" заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Матеріали справи не містять, а позивачем не надано доказів на підтвердження неминучості заявлених до стягнення витрат на правову допомогу.

Натомість матеріали справи свідчать про те, що таких витрат можна було уникнути, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, на підприємстві наявний юридичний відділ, позивачем були видані довіреності, у тому числі на представництво в суді, двом особам - начальнику юридичного відділу Михайловій Н.Є. від 17.04.2019 р. та провідному юрисконсульту юридичного відділу ОСОБА_3 від 04.03.2019 р. При цьому зазначені довіреності є чинними і видані строком до 31.12.2019 р.

Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження необхідності залучення для надання правової допомоги в підготовці процесуальних документів, письмових пояснень та іншого адвоката Гуляєва А.В., яке при цьому відбулося вже після підготовки позовної заяви та звернення із нею позивачем, на стадії підготовчого провадження.

Так, з наданого суду акту №1 здачі-приймання виконаних робіт за договором №14-06-19 про надання юридичних послуг від 14.06.2019 р. від 10.09.2019 р., зокрема не вбачається необхідність включеної до виконаних робіт підготовки та надання суду інших процесуальних документів по справі №922/824/19, не зазначено що саме було виконано під час такої підготовки, які саме процесуальні документи готувались виконавцем за договором.

При цьому вартість підготовки та надання суду інших процесуальних документів по справі №922/824/19 також в акті не зазначена, як і решти виконаних робіт, що в свою чергу виключає можливість надати оцінку обгрунтованості їх вартості та необхідності при наявності юридичного відділу на підприємстві.

Крім того, слідує зазначити, що разом із заявою про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (вх.№20099 від 21.08.2019 р.) позивачем надано копію договору №14-06-19 від 14.06.2019 р. про надання юридичних послуг, а разом із письмовими поясненнями (вх.№21627 від 11.09.2019 р.) наданий акт №1 здачі-приймання виконаних робіт за договором №14-06-19 про надання юридичних послуг від 14.06.2019 р. від 10.09.2019 р. та платіжне доручення №3954 від 08.08.2019 р. про сплату 10000,00 грн. з призначенням платежу: оплата згідно договору №14-06-19 від 14.06.2019 р. про надання юридичних послуг, одержувач ФОП Гуляєв А.В.

Договір №14-06-19 від 14.06.2019 р. про надання юридичних послуг, акт приймання-передачі робіт підписані Гуляєвим А.В. як фізичною особою-підприємцем, грошові кошти позивачем також перераховані ФОП Гуляєву А.В.

Згідно умов п. 5 цього договору зазначено, що виконавець зобов`язується надати замовникові комплекс з юридичних питань, а саме: представляти інтереси замовника (позивача) у господарському суді Харківської області за позовом позивача про стягнення з ДП "Завод ім. В.О. Малишева" суми боргу.

В договорі відсутні будь-які відомості конкретизуючі справу у якій надається правова допомога (номер справи, номер договору за яким виникла заборгованість, розмір заборгованості тощо).

В порушення вимог п. 3 ст. 126 ГПК України, якою встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, позивачем детального опису робіт надано не було.

Лише в акті акт №1 здачі-приймання виконаних робіт за договором №14-06-19 про надання юридичних послуг від 14.06.2019 р. від 10.09.2019 р., у якому є посилання на номер справи у якій надається правова допомога, наведено перелік послуг що надавалися позивачу, але відсутній обгрунтований розрахунок вартості таких послуг, акт складений після оплати послуг, що кореспондується з умовами п.8.1.2. договору, але виключає обгрунтованість вимог та не підтверджує, що зазначені грошові кошти були сплачені саме за надання правової допомоги у цій справі.

Водночас, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За змістом ч.2 ст. 161 ГПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Так, у позовній заяві, позивач зазначив що його судові витрати складаються з 9666,57 грн. судового збору.

Відповідь на відзив надана позивачем 18.06.2019 р. за вх.№14882, і на цей час позивачем не було надано іншого попереднього (орієнтовного) розрахунку, окрім наведеного у позовній заяві, що складався лише з витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 12.08.2019 р. було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 21.08.2019 р.

Разом з цим представник позивача лише 21.08.2019 р. надав заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (вх.№20099 від 21.08.2019 р.), в якому зазначає, що судові витрати позивача у даній справі складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 9666,57грн. та 10000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевказане, на відповідача покладаються судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9666,57грн., відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України.

За таких обставин, керуючись ст.ст.6, 212, 509, 530, 610, 612, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" (код 14315629, місцезнаходження: 61001, м.Харків, вул.Плеханівська, 126) на користь Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" (код 14308730, місцезнаходження: 61070, м.Харків, вул.Рудика, 8) суму боргу в розмірі 644437,64 грн. та 9666,57 грн. судового збору.

Видати наказ суду після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Державне науково-виробниче підприємство "Об`єднання Комунар" (код 14308730, місцезнаходження: 61070, м.Харків, вул.Рудика, 8)

Відповідач: Державне підприємство "Завод імені В.О. Малишева" (код 14315629, місцезнаходження: 61001, м.Харків, вул.Плеханівська, 126)

Повне рішення складено "16" вересня 2019 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий А.А. Савченко В.О. Яризько